ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року м. Харків

Справа №953/17722/19
Провадження №22-ц/818/1057/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                 Кругової С.С.,
суддів                        Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , 
Заінтересовані особи: Харківська міська рада, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільховий Роман Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові 

апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року (суддя першої інстанції Сенаторов В.М.),-

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків, а саме, що вони є рідними братами.

Заява мотивована тим, що встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадщини після смерті брата, у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність підтверджень родинних зв`язків.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер та після нього залишилось спадкове майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 . ОСОБА_1 ,  прийняв спадщину свого брата, про що повідомив 25 квітня 2019 року приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Вільхового Р.М. своєю заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільховим Романом Миколайовичем, відкрито спадкову справу № 9/2019.
       
Зазначає, що відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 вересня 2019 року №120/02-31, після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , буде не можливо, так як ОСОБА_1 не може надати документи, що підтверджують родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільховим Р.М. у постанові про відмову у видачі спадщини від 04.09.2019 року зазначено, що нотаріус звернувся з запитом до відділу реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області про надання інформації про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до листа вказаного відділу РАЦС №621/70-17 актові записи про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, так як метричні книги до відділу за 1925 рік не передавались, а їх місцезнаходження - Державний архів Одеської області.

Також, приватний нотаріус в своїй відмові від 04.09.2019 року про видачу спадщини зазначив, що згідно відповіді Державного архіву Одеської області № Н-1999 від 19.06.2019 року книги реєстрації актових записів про народження за 1924-1926 роки с.Загнітків Піщанського району Вінницької області (тепер с.Загнітків Кодимського району Одеської області) вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років. Тому, нотаріус, за відсутністю доказів родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідними братами.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані суду письмові та інші докази свідчать про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Загнітково Вінницької області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , с. Загнітків Піщанського району Вінницької області є рідними братами, а отже, заява доведена та підлягає задоволенню. 

Не погоджуючись з вказаним рішенням Харківська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою з метою встановити факт спорідненості, проте, встановлення даного факту поширюється і на правовідносини пов`язані зі спадкуванням, тобто породжує правовий наслідок, що в свою чергу свідчить про наявність спору про право, тому заяву необхідно було залишити без розгляду для вирішення питання в позовному провадженні.

Також вказує на неналежне повідомлення Харківської міської ради про судове засідання, оскільки судова повістка на 21 жовтня 2019 року була отримана нею 21.10.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відхилити її, залишивши рішення суду без змін, та зазначав, що Харківська міська рада жодного разу не відвідала судові засідання, не знайомилася з матеріалами справи, не зазначила у чому полягає порушення норм судом першої інстанції та помилково посилалася на відсутність доказів на підтвердження доводів заяви. Крім того, зробила помилковий висновок про наявність спору про право, оскільки питання визнання спадщини відумерлою нею не ставилося, а у заяві вирішувалося лише наявність родинних відносин між особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Зокрема, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення через його втрату, знищення архівів тощо; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 06.03.2019.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В паспорті заявника ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , виданого 29.05.2002 року Київським РВ УВМС України в Харківській області, зазначено місце народження – с. Загнітково Вінницької області.

В постанові приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільхового Р.М. про відмову у видачі спадщини від 04.09.2019 року зазначено, що нотаріус звернувся з запитом до відділу реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області про надання інформації про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Відповідно до листа вказаного відділу РАЦС №621/70-17, який надійшов приватному нотаріусу, актові записи про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, так як метричні книги до відділу за 1925 рік не передавались, а їх місцезнаходження - Державний архів Одеської області. 

Приватний нотаріус зазначив, що згідно відповіді Державного архіву Одеської області № Н-1999 від 19.06.2019 року книги реєстрації актових записів про народження за 1924-1926 роки с. Загнітків Піщанського району Вінницької області (тепер с. Загнітків Кодимського району Одеської області) вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років.

З метою отримання з особистої справи, заведеної Харківським військовим комісаріатом ксерокопій автобіографій, завірених належним чином, та з проханням надати наявну інформацію стосовно родинних відносин між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , представником заявника було направлено адвокатський запит 29.08.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_3 ,

Своїм листом від 02.09.2019 року № 2326-ВСЗ Харківський обласний військовий комісаріат повідомив на адвокатський запит письмову інформацію стосовно підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та надав завірені належним чином ксерокопії автобіографій, які містяться в особовій справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які написані ІНФОРМАЦІЯ_6 власноруч померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, в автобіографіях  ОСОБА_2 зазначено,  про те, що  ОСОБА_2 , в березні 1941 року вступив до членів ВЛКСМ. В 1941 році, коли розпочалася Вітчизняна війна, його батька призвали до лав Радянської червоної армії, а  в серпні 1941 року його, матір та брата Георгія, як сім`ю військовослужбовців евакували в  ОСОБА_4 . Особистий підпис ОСОБА_2 на автобіографіях завірений начальником ОК259 ІАД.

На підтвердження родинних відносин суду заявником надано крім автобіографії ОСОБА_2 , де зазначено ним власноруч, що в нього є брат ОСОБА_5 , підпис якого завірений начальником ОК259 ІАД, копію паспорту заявника ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , виданий РВ Київського УМВС України у Харківській області від 29.05.2002 року, де зазначено місце народження заявника с.Загнітково Вінницької області та копія паспорту ОСОБА_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 від 06.03.2019, де зазначено місце народження ОСОБА_2 с.Загнітково Вінницької області. 

Крім того, на підтвердження родинних відносин, заявником надано до суду копії фотокарток, на яких зображені заявник та поруч з ним його брат ОСОБА_2 в різні роки життя, починаючи з дитинства.

Суд встановив, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва з огляду на відсутність підтвердження цього факту і неможливості отримання свідоцтва про народження ОСОБА_2 іншим шляхом, оскільки такі документи загублені і відсутні у картотеках.

Як вбачається з матеріалів справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 9/2019, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55996060 від 25.04.2019 інформація про складені ОСОБА_2 заповіти відсутня.

Тобто заявник ОСОБА_1 наразі є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 .

Отже, з огляду на відсутність інших спадкоємців після ОСОБА_2 та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії лише з підстав відсутності доказів родинних відносин, беручи до уваги те, що відповідні документи не збереглися, судова колегія доходить висновку, що спору про право із поданої заяви у майбутньому не вбачається, за умови встановлення факту родинних зв`язків. Крім того, встановлення цього факту не є підставою для виникнення спору, а є лише фактом виникнення у заявника майнових прав. Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині суд відхиляє.

Згідно частин першої, другої, третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги, із даною заявою про встановлення факту родинних відносин звернувся до спливу річного строку з часу відкриття спадщини, а також протягом встановленого законом 6-місячного строку звернувся із заявою про прийняття спадщини. 

Установлено, що Харківська міська рада не зверталась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. А також підстави для її подання згідно ст.1277 ЦК України відсутні.

Отже, суд правильно виходив із того, що спір про право між заявником та Харківською міською радою відсутній та встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.  

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 591/1590/16-ц.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували факт родинних зв`язків ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 , саме який в даній справі і повинна оспорювати Харківська міська рада.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення заяви без розгляду, у зв`язку з наявністю спору про право.
Крім того, доказів на підтвердження того, що подана заява про визнання спадщини відумерлою, матеріали справи не містять, таких не надано і до суду апеляційної інстанції.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні, апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення Харківської міської ради слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що судову повістку про судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 21 жовтня 2020 року Харківська міська рада отримала 21 жовтня 2020 року о 9 год. 40 хв.

Незважаючи на це, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав неналежного повідомлення Харківської міської ради, оскільки представник мав можливість звернутися із клопотанням про відкладення розгляду справи або з`явитися в судове засідання, але ХМР не скористалася наданим їй процесуальним правом.

Тому, підстав для скасування рішення, судова колегія не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись, ст. ст. 294, 315, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради – залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                                О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина

повний текст постанови 
складено 4 вересня 2020 року