ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5972/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" Стрюкової Ірини Олександрівни 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2020 р. у справі №280/5972/19 (суддя першої інстанції Семененко М.О., м. Запоріжжя)
за позовом  ОСОБА_1   
до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" Шевченка Олександра Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

03 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" Шевченка Олександра Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в розмірі 100 000,00 грн., що перебувають на його рахунку №26251001881658;
- зобов`язати Уповноважену особу внести зміни (доповнення) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, шляхом включення інформації про позивача, як вкладника Акціонерного товариства «ВТБ Банк», що має право на відшкодування коштів в розмірі 100 000,00 грн., що перебувають на її рахунку №26251001881658.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №280/5972/19 позовні вимоги задоволені частково.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченка Олександра Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Акціонерного товариства «ВТБ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченка Олександра Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом включення інформації про ОСОБА_1 , як вкладника Акціонерного товариства «ВТБ Банк», в розмірі 57 674,46 грн., що перебувають на рахунку № НОМЕР_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що кошти, що надійшли на рахунок позивача у сумі 100  000,00 грн. є «зворотною фінансовою допомогою» від юридичної особи - ТОВ «ПФК «АЙЕРС». За результатами перевірки по рахунку позивача було встановлено наявність ознак нікчемності операції з перерахування коштів з рахунку юридичної особи на рахунок позивача у зв`язку з чим повідомлено сторони про нікчемність вказаних операцій. Позивач не є вкладником, оскільки грошові кошти не залучені банком від позивача, є такими що перераховані позивачу від юридичної особи, відповідно позивач не підпадає під дію закону в частині визначення особи як вкладника банку. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач в цілому погоджується з висновками суду  першої інстанції, зазначає що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати правочин від 05 вересня 2017 року № 25158731, переказ коштів (транзакцію), здійснену ТОВ «ПФК «АЙЕРС» 12.11.2018 року на рахунок позивача у АТ «ВТБ Банк», нікчемним, так само, як не доведено наявності інших правових підстав  для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування  суми вкладу  за рахунок ФГВФО. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в цілому підтримує апеляційну скаргу Уповноваженої особи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із Заявою-договором №25158732 від 05.09.2017 р. ОСОБА_1 мала в АТ «ВТБ Банк» відкритий банківській рахунок № НОМЕР_1 .
Станом на 09.11.2018 р. залишок коштів на рахунку позивача складав 40,31 грн.(а.с.33).
09.11.2018 р. здійснена транзакція (операція) по перерахуванню коштів на вказаний рахунок позивача в сумі 100  000,00 грн. від юридичної особи - клієнта банку ТОВ «ПФК «АЙЕРС» із зазначенням призначення платежу «Безналичное пополнение карточных счетов (надання зворотної фінансової допомоги згідно договору №16 від 08.11.2018р.)»(а.с.19). 
У період з 10.11.2018 р. по 19.11.2018 р. позивачем здійснено зняття готівкових коштів у банкоматі на загальну суму 44  000,00 грн.(а.с.33)
Рішенням Правління Національного банку України №764-рш/БТ від 13.11.2018 р. «Про віднесення АТ «ВТБ БАНК» до категорії проблемних» АТ «ВТБ Банк»   віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.
На підставі рішення Правління Національного банку України 27.11.2018 р.№796-рш/БТ «Про віднесення АТ «ВТБ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 27.11.2018 р. №3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 р. №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду 18.12.2018 р. прийнято рішення №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким призначено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 .
Станом на день початку процедури виведення АТ «ВТБ Банк» з ринку, залишок коштів на рахунку позивача №26251001881658 становив 57  674,46 грн.
Відповідно до повідомлення Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 від 31.05.2019 р. №3097/1-2 про нікчемність правочину, позивача повідомлено про те, що транзакція (операція) від 09.11.2018 р. по перерахуванню коштів в сумі 100  000,00 грн. на поточний рахунок позивача №26251001881658 від юридичної особи - клієнта банку ТОВ «ПФК «АЙЕРС», що була здійснена з призначенням платежу «Безналичное пополнение карточных средств (надання зворотної фінансової допомоги згідно договору №16 від 08.11.2018 р. не підлягає оподаткуванню ПДФО, ЄСФ, війс.», є нікчемною відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI (а.с.18).
Правомірність бездіяльності Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є предметом пору в цій справі. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.
Уповноваженою особою Фонду ОСОБА_2 помилково ототожнене поняття банківської операції та правочину.
Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. №492 та договорами з відповідними клієнтами банку.
Відповідач повинен був насамперед встановити, щодо якого правочину виник сумнів, лише після цього встановлювати ознаки нікчемного правочину. При цьому оцінка банківських операції, що здійснені на виконання такого правочину, не може впливати на права та обов`язки його сторін.
В свою чергу, в розумінні статті 2 Закону №4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 Закону №4452-VI.
Доказів, які б спростовували зазначене або підтверджували наявність підстав для відмови у відшкодуванні коштів за вкладом, передбачених частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI, відповідачами не надано. Відповідачами не доведено наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 р. № 4452-VI система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб`єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно транзакції (операції) від 09.11.2018 р. на поточний рахунок позивача №26251001881658 було перераховано кошти в сумі 100  000,00 грн. Позивач не був включений до Переліку рахунків та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю вказаної транзакції (операції). 
Однак, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не наведено. 
Враховуючи відсутність підстав для визнання правочину нікчемним та фактичне внесення коштів на рахунок, суд доходить до висновку що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» протиправно не включено позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 р. № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач мала в АТ «ВТБ Банк» відкритий банківській рахунок № НОМЕР_1 , а тому в розумінні закону позивач є вкладником. Відкриття вказаного банківського рахунку відбулось 05.09.2017 року, тобто до початку віднесення АТ «ВТБ Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.
Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених  Законом №4452-VI  щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та Акціонерним товариством «ВТБ Банк», оскільки на підставі цього договору, позивач не виступив кредитором банку, у нього не виникло переваг (пільг) стосовно кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
Отже, позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників АТ «ВТБ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання додаткової інформації про позивача, як вкладника банку, дає підстави для визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ВТБ Банк» за рахунок Фонду.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 802/351/16-а, постанові КАС ВС у справі №804/15587/15.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, а тому правового значення не мають та не спростовують висновків суду першої інстанції,  яким при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними, а тому немає підстав для його скасування.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" Стрюкової Ірини Олександрівни – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2020 р. у справі №280/5972/19 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова в повному обсязі складена 23.07.2020р.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов