Справа № 128/23/17
Провадження № 22-ц/801/1061/2020
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Марчук В. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року	Справа № 128/23/17	м. Вінниця	

       
       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючої: Марчук B.C.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,
секретар : Кузьменко Б.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 128/23/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області і ДП «Вінницький науково-дослідний інститут», про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року,ухвалене під головуванням судді Ганкіної І.А., дата складання повного тексту рішення невідома, - 

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась у Вінницький районний суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Поряд із нею по сусідству проживає її сестра ОСОБА_2 і вони являються суміжними землекористувачами.
Рішенням №3 11-ої сесії 21  скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.04.1997 року було затверджено заяву позивача на приватизацію земельної ділянки площею 0,30 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та надано дозвіл на приватизацію вказаної земельної ділянки. Рішенням №313 11 сесії 6 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 08.11.2016 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації, із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у приватну власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,30 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд - 0,25 га в АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства 0,05 га в АДРЕСА_1 .
Однак, звернувшись до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачка дізналася, що при виготовленні технічної документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_2 була допущена помилка щодо визначення межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, на частину земельної ділянки позивачки площею 0,30 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме земельну ділянку площею 0,0168 га, було видано Державні акти на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 . 
Відповідно до акту комісії Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 13.10.2016 року обстеження присадибної земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , комісією було виявлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 та обмірів землевпорядною організацією земельної ділянки ОСОБА_1 дійсно є невідповідність встановлення межових знаків в натурі (на місцевості), так як згідно державного акту на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 , нижня частина її городу в натурі накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 . Земельна ділянка, що накладається, обробляється і перебуває в користуванні гр. ОСОБА_3 . 
Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку від 29.09.2008 року ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площами 0,2500 га та 0,0299 га, цільове призначення яких, відповідно, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_2 . Дані Державні акти були видані на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року.
ОСОБА_1 вважає, що рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року про затвердження технічної документації та видачу Державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0,2799 га є протиправним та незаконним і підлягає скасуванню, оскільки порушує її право на землю через те, що земельні ділянки ОСОБА_2 , які належать їй згідно Державних актів на право власності на землю, і які були видані ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року накладаються на її земельну ділянку, чим порушується право позивачки на землю передбачене та гарантоване Законами України та Конституцією України. 
Також підлягають скасуванню Державні акти, які виданні на підставі вищезазначеного рішення сільської ради.
 Одночасно звертає увагу суду  на те, що згідно книги реєстрації громадян, яким безкоштовно надано земельні ділянки в приватну власність,  ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га, що також підтверджує той факт, що площа земельної ділянки  ОСОБА_2  згідно Державних актів збільшилася за рахунок її  земельної ділянки. Про виявлену накладку земельних ділянок та невідповідність державного акту ОСОБА_1  повідомила ОСОБА_2 , однак в добровільному порядку усунути ці порушення відповідач не бажає.
Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення №278 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року про затвердження технічної документації та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки в частині видачі Державного акту на право власності на земельні ділянки гр. ОСОБА_2 , загальною площею - 0,2799 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,0299 га.; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 2500 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, серії ЯЖ №750795, виданий 29.09.2008 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0299 га, яка розташована в АДРЕСА_2 цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, серії ЯЖ№750796, виданий 29.09.2008 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року; вирішити питання судових витрат. 
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково. Вирішено: поновити позивачу  ОСОБА_1  строк звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку; в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення №278 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року про затвердження технічної документації та видачу Державних актів в частині видачі Державного акту на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , загальною площею 0,2799 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га., та для ведення особистого селянського господарства - 0,0299 га. - відмовити; в задоволенні позову про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га., яка розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, серії ЯЖ №750765, виданого 29.09.2008 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28.01.2008 року - відмовити; в задоволенні позову про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,0299 га., яка розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, серії ЯЖ №750796, виданого 29.09.2008 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28.01.2008 року - відмовити; в стягненні судових витрат - відмовити.
Відмова у задоволенні позову грунтується на недоведеності позовних вимог.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне, необгрунтоване, постановлене в супереч вимогам чинного законодавства, з порушенням норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи №438 від 21.02.2019 року; пояснення представника сільської ради, копії господарських книг, копії земельно-шнурової книги, акт комісії сільської ради та інших доданих письмових доказів, якими підтверджується факт накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 та зменшення площі земельної ділянки ОСОБА_1 саме на площу накладки; що частина земельної ділянки, яка фактично постійно перебуває та перебувала в користуванні ОСОБА_1 , має багаторічні насадження і її ОСОБА_1 ніколи не передавала ОСОБА_2 .
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила суд рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2019 року скасувати частково, а саме в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. 
Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Путіліна Є.В. на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2019 року без змін. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, через наступне. 
Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним правовим вимогам.
У судовому засіданні Вінницького апеляційного суду Вінницької області представник позивачки та апелянта ОСОБА_1 - адвокат Грицуляк Т.П. підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав. Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Путілін В.Є. апеляційну скаргу не визнав, вважає її такою, що не підлягає до задоволення.
Представник відповідача - Мізяківсько-Хутірської сільської рали Вінницького району Вінницької області у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, як і представники третіх осіб - Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області і ДП «Вінницький науково-дослідний інститут».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради і визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з наступного.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Білозор О.Л. та представник позивачки ОСОБА_4 - позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин та в межах заявленого позову. 
Представник відповідача Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області - Святенко Л.О. позовні вимоги визнала.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Путілін Є.О. позовні вимоги не визнав та пояснив, що стороною позивачки не доведено факт захвату земельної ділянки саме зі сторони відповідачки.
Представник виходив, зокрема, з того, що судовим експертом в суді, було підтверджено факт того, що експертний висновок було зроблено виходячи з показів сторін та розміру земельних ділянок, однак визначити з якої саме сторони та ким було захоплено земельну ділянку позивачки, не можливо через відсутність землевпорядної документації, яка ніколи, щодо земельної ділянки позивачки, не виготовлялася. В задоволенні позову просив відмовити та застосувати положення щодо пропуску строку позовної давності.
Ще суд виходив з того, що Рішенням  11 сесії 21  скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.04.1997 року за № 3 було задоволено заяву ОСОБА_1 про приватизацію земельної ділянки площею 0,30 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та надано дозвіл на її приватизацію (т. 1 а.с.12). 
Рішенням 11 сесії 6 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 08.11.2016 року за № 313 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у приватну власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,30 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га в АДРЕСА_1 ; для ведення особистого селянського господарства 0,05 га в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.13). 
Також судом враховані доводи позивачки про те, що на її звернення до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, їй було повідомлено, що при виготовленні технічної документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 була допущена помилка щодо визначення межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 і земельною ділянкою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, на частину земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,30 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме земельну ділянку площею 0,0168 га, було видано Державні акти на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 ; ксерокопія горизонтальної зйомки ділянки ОСОБА_1 (а.с.15 т.1) та схема ( викопіювання із загального плану землекористування) на а.с.14 т.1.
При цьому, суд першої інстанції підставно критично оцінив вказані письмові докази, через те, що вони подані у ксерокопії, без пред`явлення оригіналу; схема (викопіювання із загального плану землекористування) та план не містять дати виготовлення, а горизонтальна зйомка, виготовлена невідомо ким та не посвідчена відтиском печатки. 
В акті комісії Мізяківсько-Хутірської ради від 13.10.2016 року обстеження присадибної земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , зазначено, що комісією було виявлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 та обмірів землевпорядною організацією земельної ділянки ОСОБА_1 дійсно є невідповідність встановлення межових знаків в натурі (на місцевості), так як згідно державного акту на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 , нижня частина городу ОСОБА_2 в натурі накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 . Земельна ділянка виявленої накладки двох земельних ділянок обробляється і перебуває в користуванні гр. ОСОБА_3 (т. 1 а.с.11). 
Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку від 29.09.2008 року серії ЯЖ №750795 та серії ЯЖ №750796, ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площами 0,2500 га та 0,0299 га, цільове призначення яких відповідно для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_2 . Дані Державні акти були видані на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року (т. 1 а.с.26,27). 
Рішенням 15 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року затверджено технічну документацію та видано державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0,2799 га., які розташовані в АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.28). 
Земельні ділянки мають різні цільові призначення, та відповідно до рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 28.01.2008 року їх розміри: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд та будівель і 0,0299 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.28 т.1). 
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають за певною адресою (т. 1 а.с.29-32). 
Рішенням Мізяківсько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 19.06.1985 року, було вирішено встановити межі земельної ділянки, відповідно до акту від 29.06.1983 року про спір між жителями села ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с.61). 
З довідки № 148 від 14.12.2007 року, виданої Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району вбачається, що згідно рішення № 170 від 03.07.2007 року гр. ОСОБА_5 було надано земельну ділянку площею 0,025 га з домогосподарства ОСОБА_6 згідно поданої заяви про вилучення за рішенням №166 9 сесії 11 скликання від 04.07.2007 року. У відповідності до рішення № 190 від 30.07.2007 року 10 сесії 5 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради, гр. ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 0,02 га з домогосподарства гр. ОСОБА_7 згідно поданої заяви про вилучення ( рішення №192 10 сесії 5 скликання від 30.07.2007 року) (т. 1 а.с.62). 
Технічна документація із землеустрою на ім`я ОСОБА_2 щодо належної їй земельної ділянки була виготовлена у 2007 році, та в подальшому затверджена рішенням сільської ради (а.с.63-79 т.1).
Відповідно до Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 20.03.2007 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності цілий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 83, 80-82). 
Згідно листа Вінницького науково-дослідного та проектного інституту землеустрою від 07.04.2017 року за вих. № 4455, площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за обмірами, проведеними за результатами зйомки та занесеними до кадастрового плану від 22.02.2017 року, складає 0,2953 га. План зазначеної земельної ділянки, відображений на плані від 22.02.2017 року, в точках А і Г відповідає межам, на які вказала ОСОБА_7 ; будь-яких споруд чи знаків які свідчили б про іншу межу на місцевості були відсутні. Зі слів користувачки, наявні рів та пагорб, що відділяють землі лісового фонду, а не нею, а тому не були фактичною межею земельної ділянки, що знаходиться в її користуванні; Межових знаків між земельними ділянками в точках 9-11 в наявності не було, а межа вказана зі слів замовника; межа даної земельної ділянки в точках А та Г, знаходження якої було встановлено за вихідними даними користувача ОСОБА_7 з землями лісового фонду не стиковані (т. 1 а.с.112).
Відповідно до висновку експерта № 438 від 21.02.2019 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за питаннями, заявленими представником позивача - адвокатом Білозором О.Л. встановлено: 1) на підставі топографо-геодезичних робіт визначено фактичні межі, площа, конфігурацію та координати поворотних точок меж земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Відповідно до проведених інструментальних обмірів земельної ділянки встановлено, що ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ,  загальною площею 0,2853 га.; 
2) площа земельної ділянки (0,2799га.), розташованої в АДРЕСА_2 , перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та площа земельної ділянки ( 0,2853 га.), яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , розташованої в АДРЕСА_1 , не відповідає записам у копіях по господарських книг копії яких містяться у матеріалах цивільної справи;
3) за відсутності будь яких планів (схем, матеріалів технічної інвентаризації або іншої документації), у яких би містилась інформація про конфігурацію, міри довжин ліній, прив`язки земельної ділянки до будівель та споруд, земельної ділянки площею 0,23га., встановити за рахунок якої земельної ділянки збільшилася загальна площа земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_2 , неможливо;
4) у матеріалах цивільної справи відсутня технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у приватну власність гр. ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,30га., а тому на розгляд суду надається план земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_3 , які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на час проведення дослідження, та план земельної ділянки кадастровий номер 0520684006:03:002:0032 і кадастровий номер 0520684006:03:002:0033, які перебувають у приватній власності ОСОБА_2 , з відображенням накладання земельних ділянок; за результатами порівняння вище зазначених земельних ділянок встановлено, що: 
- земельна ділянка кадастровий номер 0520684006:03:002:0032, перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та земельна ділянка, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , накладаються між собою, площа даного накладання становить 0,0117га. (117,0кв.м.);
- земельна ділянка кадастровий номер 0520684006:03:002:0033, перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та земельна ділянка, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , накладаються між собою, площа даного накладання становить 0,0063га. (63,0кв.м.).
Цією ж експертизою за питаннями представника відповідачки адвоката Путіліна Є.В. встановлено, що :
1.2.) досліджуючи матеріали цивільної справи, які надійшли для проведення експертизи встановлено, що у ній відсутні будь які плани (схеми, матеріали технічної інвентаризації або інша документація), у яких би містилась інформація про конфігурацію, міри довжин ліній, прив`язки земельної ділянки до будівель та споруд, щодо земельної ділянки площею 0,30 га., яка рахується у погосподарській книзі за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , так як і щодо земельної ділянки площею 0,28га, розташованої в АДРЕСА_1 , про яку ідеться у питанні першому, заявленому представником відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , а тому відобразити площу межі та конфігурацію вище зазначених земельних ділянок неможливо; встановити чи накладається, а також відобразити площу та конфігурацію накладання земельної ділянки площею 0,2800га., про яку ідеться у першому та другому питаннях заявлених представником відповідачки ОСОБА_2 -  ОСОБА_8 та земельна ділянка 0,30га., яка рахується у погосподарській книзі за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , із земельними ділянками кадастровий номер 0520684006:03:002:0032 площею 0,2500га., кадастровий номер 0520684006:03:002:0033, площею 0,0299га., розташованої в АДРЕСА_2 , які перебувають у власності ОСОБА_2 , неможливо, оскільки у матеріалах цивільної справи відсутні будь які плани (схеми, матеріали технічної інвентаризації або інша документація) у яких би містилась інформація про конфігурацію, міри довжин ліній, прив`язки земельної ділянки до будівель та споруд, щодо вище зазначених земельних ділянок;
3) за результатами порівняння земельної ділянки площею 0,2953га. по АДРЕСА_1 відповідно до кадастрового плану, розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою», та земельної ділянки площею 0,3059га. по АДРЕСА_1 , відповідно до плану земельної ділянки, виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 , встановлено, що: 
- площа земельної ділянки відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.02.2017 р. менша за площу земельної ділянки відповідно до плану виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 , на 0,2953-0,3059= - 0,0106га. (106,0кв.м.); 
- конфігурація земельної ділянки відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.02.2017р. відрізняється від конфігурації земельної ділянки відповідно до плану виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 ; 
- периметр земельної ділянки відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.02.2017р. більший від периметру земельної ділянки відповідно до плану виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 : 249,36 - 248,44= 0,92м.; 
- кількість поворотних точок меж (17) земельної ділянки відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.02.2017р. більша від кількості поворотних точок меж (8) земельної ділянки відповідно до плану виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 ; 
- координати поворотних точок меж земельної ділянки відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.02.2017р. відрізняються від координат поворотних точок меж земельної ділянки відповідно до плану виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 .
На додатку 3 графічно відображено план земельної ділянки площею 0,2953 га. по АДРЕСА_1 відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» та земельної ділянки площею 0,3059га. по АДРЕСА_1 . відповідно до плану земельної ділянки виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 
4.5) за результатами проведених досліджень, можливо зробити наступні висновки, а саме земельна ділянка кадастровий номер 0520684000:08:001:0002 площею 281,05049 га. з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (код 09.01), що перебуває у Державній власності не має спільної межі (не стикована) із земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,3059 га. по АДРЕСА_1 відповідно до плану земельної ділянки виконаного ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення ОСОБА_2 . Відстань між земельною ділянкою кадастровий номер 0520684000:08:001:0002 площею 281,05049га. та земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,3059га. по АДРЕСА_1 . становить від т. 1 до т. 2 = 0,08м., від т. 3 до т. 4 = 0,09м., від т. 5 до т. 6 = 0,77м., від т. 7 до т. 8 = 1,45м..
За результатами проведених досліджень, можливо зробити наступні висновки: а саме земельна ділянка кадастровий номер 0520684000:08:001:0002 площею 281,05049га. з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (код 09.01), що перебуває у Державній власності, не має спільної межі (не стикована) із земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,2953га. по АДРЕСА_1 відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково дослідний та проектний інститут землеустрою». Відстань між земельною ділянкою кадастровий номер 0520684000:08:001:0002 площею 281,05049га. та земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,2953 га. по АДРЕСА_1 . становить від т. 1 до т. 2 = 3,19 м., від т. 3 до т. 4 = 3,21 м., від т. 5 до т. 6 = 3,59 м., від т. 7 до т. 8 = 3,19 м. 
Площа між земельною ділянкою кадастровий номер 0520684000:08:001:0002 площею 281,05049га. з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (код 09.01), що перебуває у Державній власності та земельною ділянкою ОСОБА_1 , площею 0,2953га. по АДРЕСА_1  відповідно до кадастрового плану розробленого ДП «Вінницький науково-дослідний  та проектний інститут землеустрою» становить 0,0350га. (350,0кв.м.) (т. 2 а.с. 43-76).         
В судовому засіданні судовий експерт Данилюк В.О. висновки підтвердив, на додаткові питання пояснив, що виходив з даних державних актів та технічної документації з землеустрою відповідачки, оскільки документація щодо визначення, встановлення меж земельної ділянки у самої позивачки є відсутньою, що створює певні складності у визначенні наявності захвату саме зі сторони відповідачки.
За встановлених обставин, суд першої інстанції правомірно керувався нормами ч.1ст. 321 ЦК України, ст. ст. 78, 79, 81,91, 106, 118, 158 ЗК України, ст. ст. 4,12, 19, 76, 81, 200, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України; ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини та дійшов до правильних висновків про те, що позивачка не надала доказів порушення її права на приватизацію земельної ділянки саме відповідачкою, як і доказів захвату земельної ділянки відповідачкою ОСОБА_2 .
Дійсно, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Про це говориться і у ст. 81 ЦПК України, в тому числі і те, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.        
Відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.        
 Статею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. 
Отже, вирішення питання усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, як і питання встановлення порушення меж земельної ділянки, дійсно потребують визначення місцезнаходження спірної земельної ділянки, належного закріплення її меж та визначення її конфігурації, що не було доведене позивачкою відповідними доказами.
За нормою ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно п. г ч.1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.
Саме зазначені правові норми та встановлені обставини справи , вказують на правильність висновків суду першої інстанції щодо недоведеності заявлених позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, виходячи з того, що судом досліджено та оцінено всі докази, які містяться у справі.
Щодо твердження апелянта, що судом не дана оцінка позиції відповідача - Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме - визнання позову представником цього відповідача у суді першої інстанції, то зазначена обставина не впливає на законність оскаржуваного рішення, з огляду на наступне. 
За нормою ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд.
Як видно з встановлених обставин, предметом спору є рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та Державні акти на право власності на земельну ділянку від 29.09.2008 року серії ЯЖ №750795 та серії ЯЖ №750796 на ім`я ОСОБА_2 , яка не визнає позову, а його визнання іншим відповідачем порушує права ОСОБА_2 на земельні ділянки, які перебувають у її власності.
Отже, суд правильно продовжив розгляд справи. Процесуальне порушення суду першої інстанції, яке полягає у не постановленні ухвали про відмову у прийнятті визнання позову відповідачем - Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області, не є процесуальним порушенням, яке призвело до неправильного вирішення справи, тому не є підставою для скасування рішення суду, виходячи з норм ст. 376 ЦПК України.
За вказаних обставин та норми ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук 

Судді: М.В. Матківська 

В.В. Сопрун