ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Головуючий суддя у першій інстанції : Могила А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року	Львів	Справа № 300/2566/19 пров. № А/857/4238/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Матковської З.М., Кузьмича С.М.
за участю секретаря судового засідання:          Хомич О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 300/2566/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Безпека-Захід" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, - 

ВСТАНОВИВ :

26.12.2019р. позивач Приватне підприємство «Безпека Захід»  (надалі ПП «Безпека Захід») звернувся в суд з позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови № ІФ1539/1682/АВ/П/ТД-ФС від 28.11.2019р. про накладення штрафу у розмірі 125  190 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020р. позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ1539/1682/АВ/П/ТД-ФС від 28.11.2019р. про накладення штрафу в розмірі 125 190  грн.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Управління Держпраці в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. 

27.09.2019р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Управління Держпраці в Івано-Франківській області з електронним зверненням у якому вказав, що з липня 2018 року  працював у ПП «Безпека-Захід» без належного оформлення трудових відносин та просив здійснити перевірку підприємства на предмет дотримання законодавства про працю, встановити розмір недоотриманої заробітної плати та зобов`язати провести із ним повний розрахунок. (а.с. 126-128)

Із змісту Порядку № 823 (в редакції, яка діяла на момент здійснення інспекційного відвідування) видно, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. ( далі Порядок № 823)

В пп.1 п. 5 Порядку № 823 передбачено, що  інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника.

01.10.2019р. уповноваженими особами Управління Держпраці в Івано-Франківській області здійснено інспекційне відвідування ПП «Безпека-Захід», що підтверджується наказом від 01.10.2019р. № 1181-Д та направленням № 15-10/5747 від 01.10.2019р. (а.с. 130, 129)

17.10.2019р. контролюючий орган вручив директору ПП «Безпека-Захід» направлення на проведення інспекційного відвідування що підтверджується відміткою на примірнику направлення. (а.с. 130)

За результатами інспекційного відвідування контролюючий орган 18.10.2019р. склав акт № ІФ1539/1682/АВ та припис № ІФ1539/1682/АВ/П від 18.10.2019р. про усунення виявлених порушень. (а.с. 10-15; 46-47)

Так, в розділі III даного акту інспекційного відвідування зафіксовано допущене ПП «Безпека-Захід» порушення законодавства про працю: ч.3 ст.24 КЗпП України та  Постанови Кабінету Міністрів України №413.

В ході проведення інспекційного відвідування ПП «Безпека-Захід» контролюючий орган встановив, що ОСОБА_1 згідно наказу від 01.09.2019р. № б/н-19-к з 01.09.2019р., допущений до ознайомлення з об`єктами, які охороняє ПП «Безпека-Захід». При цьому, ОСОБА_1 ознайомлений з правилами техніки безпеки, умовами роботи, режимом роботи та вимогами до роботи, а також погодився їх дотримуватися.

Також 01.09.2019р. позивач ПП «Безпека-Захід» уклав з ОСОБА_1 цивільно-правовий договір №1 від 01.09.2019р. на період з 02.09.2019р. по 30.09.2019р.

25.09.2019р. за заявою ОСОБА_1 від 25.09.2019р. строкову угоду розірвано у зв`язку з тим що умови роботи та оплати праці працівнику не підійшли. Виконану працівником роботу оплачено згідно платіжної відомості 25.09.2019р. в сумі 2 450 грн.

ч.3 ст.24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, контролюючий орган встановив, що позивач ПП «Безпека-Захід» в порушення вимог ст. 24 КЗпП України фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин найманого працівника - ОСОБА_1 

28.11.2019р. начальником Управління Держпраці в Івано-Франківській області Росипайло І.Я. прийнято постанову № ІФ1539/1682/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ПП «Безпека-Захід» штрафу у розмірі - 125 190 грн. за порушення  вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413. (а.с. 20)

Зокрема, контролюючий орган таких висновків дійшов з огляду на те, що під час інспекційного відвідування встановлено, що позивач ПП «Безпека-Захід» фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин працівника ОСОБА_1 .

Так, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань регламентується Порядком здійснення державного контролю за. додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 (далі - Порядок № 823).

Згідно п.5-п.16 Порядку № 823 (в редакції, яка діяла на момент здійснення інспекційного відвідування) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. ( далі Порядок № 823)

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.

Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзде інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

У разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.          

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

п.26 Порядку №823 передбачено, що у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишається в інспектора праці зазначаються реквізити поштового відправлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як видно з матеріалів справи  у зв`язку з неможливістю особистого вручення позивачу припису два примірники 21.10.2019р. контролюючий орган направив ПП «Безпека-Захід» для підпису рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення, що підтверджено квитанцію із кодовим штриховим ідентифікатором №7601863888645. ( а.с.52-54)          

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що відповідач не вручив ПП «Безпека-Захід» акт інспекційного відвідування, оскільки квитанція із кодовим штриховим ідентифікатором за №7601863988645 підтверджує вручення даного акту. (а.с. 52-54)

п.23 Порядку №823 передбачено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Інспектором праці надано позивачу строк на усунення виявлених порушень до 30.10.2019р. Позивач у визначений строк відповідь на припис не надав та припис не виконав.

п.29 Порядку №823 передбачено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.          

Відповідно до ч.1  ст.21 КЗпП  трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у  ст. 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Колегія суддів зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Враховуючи аналіз наведених норм права, колегія суддів зазначає, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

В ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Тобто, аналізуючи положення ЦК України, колегія суддів дійшла висновку якщо будь яка угода та похідні від неї документи не підписані однією із сторін, то така угода є такою що не укладена, а тому не має жодних правових наслідків для сторін та третіх осіб. 

Суд першої інстанції дійшов висновку що договір про надання послуг від 01.09.2019р. та акт прийому наданих послуг від 01.09.2019р. підписаний лише керівником ПП «Безпека-Захід», підпис ОСОБА_1 відсутній. Проте, платіжна відомість про отримання останнім від позивача коштів в розмірі 2450 грн., заява від 25.09.2019р.  про припинення угоди та здійснення оплати, підтверджує виконання цивільно-правового договору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що договір про надання послуг від 01.09.2019р. є неукладеним, оскільки не підписаний ОСОБА_1 , а тому не має жодних правових наслідків. ( а.с. 112 )

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про  реальність та правомірність цивільно-правових відносин між ПП «Безпека-Захід» і ОСОБА_1 .
 
Разом з тим, у наказі про допущення до ознайомлення з об`єктами №б/н-19/к від 01.09.2019 р. зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений з правилами техніки безпеки, умовами роботи, вимогами працівників на об`єкті, що в свою чергу відповідає положенням ст.18 Закону України «Про охорону праці».  ( а.с. 106 )

Ознайомлення з режимом роботи свідчить про те, що роботодавець відповідно до п.1 ч.1 ст. 29 КЗпП України виконав свій обов`язок перед ОСОБА_1 та ознайомив його з умовами праці, а тому особа підпорядковувалася правилам внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з даним наказом, платіжна відомість про отримання коштів в розмірі 2450 за виконану робоут, свідчить про допуск особи до роботи без укладеного належним чином трудового договору. 

Тобто, у правовідносинах які виникли між ПП «Безпека-Захід» та ОСОБА_1 мав місце допуск працівника до роботи без належного оформлення трудового договору.

Згідно ст.265 КЗпП України (у редакції яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.          

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. № 509 в редакції від 30.08.2019р. (далі-Порядок № 509) передбачено процедуру накладення штрафів за порушення законодавства про працю.

Так, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.          

Справа про накладення штрафу розглядається у 45 - денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів.

Про дату одержання документів, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.          

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів зазначених в абз.3-7 п.2 Порядку № 509, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.          

У разі відсутності підстав для складання постанови про накладення, штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у визначені Порядком № 509 строки.

абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (у редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач Управління Держпраці в Івано-Франківській області як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами та Конституцією України. Постанова про накладення штрафу на ПП «Безпека-Захід» № ІФ 1539/1682/АВ/П/ТД-ФС від 28.11.2019р. за порушення є правомірною. Позивач ПП «Безпека-Захід» в порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України фактично допустив працівника   ОСОБА_1 до роботи без належного оформлення трудового договору.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі № 300/2566/19 - скасувати.
В позові Приватного підприємства "Безпека Захід" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                          Н.В. Бруновська

Суддя                                                                                           З.М. Матковська

Суддя                                                                                          С.М. Кузьмич

Постанова в повному обсязі складена 31.07.2020р.