УХВАЛА
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 591/6998/18
провадження № 61- 6508 ск 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2019 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики,
 
ВСТАНОВИВ :
 
03 квітня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року року дану скаргу залишено без руху для усунення недоліків, оскільки в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та не сплачений судовий збір.
 
На виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу в якій, крім іншого, просила звільнити її від сплати судового збору.
 
Ухвалою Верховного суду від 28 травня 2020 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для сплати судвого збору.
 
На виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків з доданою квитанцією про сплату судового збору. 
Зі змісту уточненої касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення посилаючись на пункт 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо:
-      скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
-      якщо судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року, справа № 6-486цс16 в зв`язку з тим, що вона була обізнана лише про отримані кошти за іпотечними договорами, які були використані в інтересах сім'ї, згоди на отримання коштів ОСОБА_3 за борговими розписками ОСОБА_1 не надавала. Позивач, який зобов'язаний довести, що кошти за борговими розписками були використані відповідачами в інтересах сім'ї відповідних доказів не надав. Крім цього, зазначає про необхідність відступлення від позиції Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 632/2209/16.
 
З огляду на викладене касаційна скарга подана на зазначене судове рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
У касаційній скарзі наявне клопотання про зупинення виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2019 року, залишеного без змін в оскаржуваній частині постановою Сумського апеляційного суду від                11 березня 2020 року, до завершення розгляду касаційної скарги.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Аналіз доводів указаного клопотання не дає підстави для висновку про наявність необхідності зупинення оскаржуваних судових рішень.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження в даній справі.
 
Витребувати з Зарічного районного суду м. Суми справу № 644/5597/18 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та визначення порядку користування квартирою.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня                        2019 року, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 30 липня 2020 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                       Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                  В. І. Журавель
 
                                                                                                                   М. М. Русинчук