КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№33/824/191/2020                                                                                      Постанова винесена суддею Луценко О.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                            
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
13 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю осіб, щодо яких провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито -                   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , захисника Донця Ю.Б., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду                    м. Києва від 03 червня 2019 року відносно 
 
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден (Німеччина), громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого кур`єром  в ТОВ «Скіф і Ко», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
 
та
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого водієм тролейбусу в Тролейбусному парку № 4, проживаючого за адресою:                  АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою:                       АДРЕСА_3 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня                2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2             за ст. 124 КУпАП, щодо кожного з них, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень.
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня                   2019 року виправлено описку у постанові судді Оболонського районного суду                      м. Києва від 03 квітня 2019 року, а саме вказано замість невірно зазначеної дати розгляду 03 квітня 2019 року, вірну - 03 червня 2019 року.
Згідно з постановою суду, 20 січня 2019 року о 17 год. 40 хв. по                              пр. Оболонському, 15 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Citroen C3 Picasso», державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні з головної дороги на другорядну, не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з тролейбусом «Богдан», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.4, 2.3 (б) ПДР України.
Крім того, 20 січня 2019 року о 17 год. 40 хв. по пр. Оболонському, 15 в м. Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Богдан», номерний знак НОМЕР_3 , перед поворотом ліворуч не зайняв завчасно крайнє ліве положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Citroen C3 Picasso», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку лівіше, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.4 ПДР України.
 
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожного з них, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі щодо кожного з них, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі зі змінами до неї  ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду в частині встановлення його вини в дорожньо-транспортній пригоді незаконною через порушення норм процесуального права, а також такою, що не відповідає обставинам справи, просить постанову суду в частині визнання його винним скасувати та закрити провадження у справі щодо нього на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, в іншій частині постанову залишити без змін.
  В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, розглядаючи справу суд зробив хибний висновок щодо встановлення його вини, при цьому, не надав належної оцінки доказам, що є у матеріалах справи, а саме: поясненням учасників ДТП, висновку експерта №010-19 від 25.02.2019, фотографіям з місця ДТП та не викликав свідка, клопотання при виклик якого заявлялося неодноразово. 
В той же час, вказані докази обґрунтовано виключають його вину. Зокрема, як вбачається з висновку експерта, з урахуванням пояснень учасників ДТП, характеру пошкоджень транспортних засобів та інших доказів, вина               ОСОБА_1 у спричиненні ДТП виключається, оскільки він рухався прямолінійно, напрямок руху не змінював та безпосередньо перед ДТП перебував у нерухомому стані, пропускаючи пішоходів перед пішохідним переходом, натомість в діях іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 вбачається порушення п.10.4 ПДР, і воно перебуває у безпосередньому прямому причинному зв`язку із спричиненням ДТП.
         У зв`язку із наданням суду такого висновку експерта, матеріали справи були направлені до Управлінням патрульної поліції в м. Києві для додаткової перевірки, які повернулися до суду з довідкою про результати такої перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2 .
Разом з тим, як свідчить зміст довідки про результати додаткової перевірки даної адміністративної справи, до протоколу складеного відносно нього ( ОСОБА_1 ) та покладеного в основу вказаної справи, вносяться певні уточнення, а саме - в опис встановлених обставин, а по суті повністю змінюється кваліфікація його дій з п.п. 2.3 (б), 10.4 ПДР на п. 10.3 ПДР у тій же самій обстановці ДТП. 
В той же час внесення змін до протоколу про адміністративне правопорушення чинне законодавство не передбачає, тому такі дії є протиправними та не можуть бути взяті судом до уваги.
Проте, не дивлячись на це, жодна з версій Управління патрульної поліції м. Києва щодо розвитку подій та необхідності притягнення до адміністративної відповідальності саме його, не відповідає матеріалам справи.
Зокрема, обґрунтовуючи порушення ним п. 10.3 ПДР, Управління патрульної поліції м. Києва посилається на сторінку 20 матеріалів справи, на якій знаходиться фото 2 і на якому, очевидно, зображено розміщення транспортних засобів після ДТП під певним кутом, що може ввести в оману і створити ілюзію перестроювання ним у іншу смугу, однак таке розміщення транспортних засобів наслідком перестроювання з лівої смуги у праву, а є наслідком дії тролейбуса, який рухався на автомобіль, який стояв прямолінійно, внаслідок чого, враховуючи вологий стан дорожнього покриття та прямодійну силу тролейбуса, який рухався, його задня частина зсунулася відносно прямої осі вліво. А на те, що швидкість тролейбуса у момент зіткнення була більшою, свідчить переміщення слідоутворюючого об`єкту на його автомобілі ззаду наперед.
Таким чином, на думку апелянта, вказані обставини та докази, що є у справі, у своїй сукупності повністю виключають його вину у спричиненні ДТП, натомість, доводять вину саме та виключно водія тролейбуса ОСОБА_2 у спричиненні ДТП.
 
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що постанова ним була оскаржена до суду апеляційної інстанції у межах встановленого законом строку для оскарження, однак, вона була повернута без розгляду як подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку. В той же час, постанова не була постановлена 03.04.2019 року, на що вказують численні докази, що знаходяться у матеріалах справи, тому він звернувся до місцевого суду з клопотанням про виправлення описки, яке суд задовольнив, визнавши дату прийняття постанови саме 03.06.2019 року.                         За таких обставин, він змушений повторно звертатись з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку із поважністю причин пропуску цього строку.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції  ОСОБА_1  пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення                     ОСОБА_1 та його захисника Донця Ю.Б. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення ОСОБА_2  проти апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.
 
Так, покладаючи в обґрунтування свого рішення про винуватість                 ОСОБА_1  у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок якого сталася дорожньо-транспортна пригода, як докази - протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП та пояснення учасників пригоди, суддя неповно з`ясував обставини справи, не дав належну оцінку доказам, залишивши поза увагою дані, викладені в поясненнях  ОСОБА_1 . Також у постанові суддя не мотивував, шляхом співставлення яких саме даних, він дійшов до такого висновку, а лише обмежився переліком доказів без розкриття їх змісту.
Між тим, пояснення учасників пригоди належало зіставити з іншими доказами в справі, дати їм належну оцінку у сукупності і лише після цього приймати рішення по суті.
 
Так, відносно  ОСОБА_1  складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким 20 січня 2019 року о 17 год. 40 хв. по                              пр. Оболонському, 15 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Citroen C3 Picasso», державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні з головної дороги на другорядну, не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з тролейбусом «Богдан», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.4, 2.3 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Як вбачається з пояснень  ОСОБА_1 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди та при апеляційному розгляді, 20.01.2019 року о 17 год. 40 хв. він, рухаючись автомобілем «Citroen» по Оболонському проспекту в середній смузі руху прямо, зупинився на світлофорі на червоне світло, а перед ним було три автомобілі, які також зупинилися, та, коли загорілося зелене світло світлофора, вони почали рух. Між тим, оскільки по пішохідному переходу почали рух пішоходи, то вони знову зупинилися, їх пропускаючи, і в цей час він отримав удар в задні праві двері свого автомобіля від тролейбусу, який ударив його ззаду з заднього правого крила і зупинився вже у нього біля передніх правих дверей. Також зазначив, що під час удару його автомобіль знаходився прямо, у нерухомому стані, пропускаючи пішоходів, але від удару його було зміщено в правий бік або можливо він автоматично повернув руль вправо, тому його автомобіль знаходиться під кутом.
 
З пояснень другого учасника дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_2 , наданих ним безпосередньо на місці події, а також при апеляційному розгляді, вбачається, що 20.01.2019 року він, керуючи тролейбусом, від`їжджав від станції метро «Мінська» та, проїхавши на зелений сигнал світлофора по головній дорозі, перестроювався наліво на поворот, паралельно йому в лівому ряду рухався автомобіль «Citroen», який з крайнього лівого ряду вирішив перестроїтись в крайній правий ряд, та, перестроюючись, не уступив йому дорогу, та в результаті чого притерся своєю правою стороною в ліву буферну частину тролейбусу.
 
Разом з тим, зазначений  ОСОБА_2  механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями                      ОСОБА_1 , а й письмовими доказами по справі.
 
Зокрема, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, в т.ч. і після її доопрацювання, що була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, без будь-яких заперечень, та в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на пр. Оболонський, 15 в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, їх розташування після зіткнення та пошкодження, які мали транспортні засоби в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що в кінцевому положенні ліва передня кутова частина кузова тролейбуса знаходиться впритул до правого борту автомобіля «Citroen» і знаходиться на рівні середньої стійки кузова цього автомобіля.
Також зі схеми ДТП видно, що в результаті зіткнення в автомобілі «Citroen» було пошкоджено лакофарбове покриття задньої правої дверцяти, заднє праве крило, задню частину порогу, передні праві дверцята, деформовано задні праві дверцята, заднє крило, задню частину порогу, а в тролейбусі Богдан - лакофарбове покриття передньої лівої частини кузова, тріщина переднього бамперу.
Характер і локалізація пошкоджень на автомобілі «Citroen» та тролейбусі свідчать про те, що передньою лівою кутовою частиною тролейбус контактував із правою боковою частиною автомобіля «Citroen». 
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і наявними у матеріалах справи фотографіями місця розташування транспортних засобів після зіткнення та їх пошкоджень, з яких вбачається, що початок деформованої ділянки автомобіля «Citroen» знаходиться на рівні арки крила правого заднього колеса, а отже переміщення слідоутворюючого об`єкту, в даному випадку, лівої кутової частини кузова тролейбуса, відбувався у напрямку ззаду наперед. 
Тобто дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо місця розташування автомобіля «Citroen» та тролейбусу, характеру і локалізації пошкоджень, які мали транспортні засоби після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені у схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, вказують на те, що на момент зіткнення автомобіль «Citroen» перебував у нерухомому стані в лівій смузі руху, а тролейбус здійснював поворот ліворуч з правої смуги для руху транспортних засобів в порушення вимог ПДР, тобто беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_2  у недотриманні п. 10.4 ПДР України, як встановив і суд першої інстанції.
 
Також невідповідність в даній дорожній ситуації дій саме водія                    ОСОБА_2  вимогам п. 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, підтверджено і висновком експертного дослідження №010-19 від                   25.02.2019 року ДП «Центр Експертних Досліджень», проведеного за заявою ОСОБА_1 про проведення експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 січня 2019 року на нерегульованому нерівнозначному перехресті пр. Оболонського та вул. М. Тимошенка в м. Києві за участі тролейбусу Богдан, номерний знак Т90110 б/н НОМЕР_3 , та автомобіля «Citroen», номерний знак НОМЕР_2 , який на противагу тверджень                                               ОСОБА_2 , є належним та допустимим доказом, оскільки дослідження в цій частині проводилося з копій матеріалів ДТП (справа №756/1878/19), наданих в електронному вигляді.
 
Твердження ж ОСОБА_2  про те, що автомобіль «Citroen» в момент зіткнення рухався та здійснював перестроювання з лівої смуги руху у праву смугу, з технічної точки зору є неспроможними, з огляду на встановлений характер та траєкторію руху транспортних засобів, а саме, рух автомобіля «Citroen» лівою смугою проїзної частини пр. Оболонського прямо та поворот тролейбуса ліворуч, який, виходячи з даних схеми місця ДТП, здійснювався не з крайнього лівого положення. 
 
Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються пояснення  ОСОБА_2  в апеляційному суді щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
 
Крім того, що стосується невиконання  ОСОБА_1  вимог п. 2.3 (б) ПДР України, як про те зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, то, згідно наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 зупинився перед пішохідним переходом для пропуску пішоходів, а отже вважати його дії такими, що не відповідали вимогам п. 2.3 (б) ПДР підстави технічного характеру відсутні, що також підтверджено і у висновку експертного дослідження №010-19 від 25.02.2019 року ДП «Центр Експертних Досліджень». 
Тому, зважаючи на обставини справи та дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, в діях  ОСОБА_1  не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з обставинами виникнення ДТП, та відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
За таких обставин, з висновками судді Оболонського районного суду                м. Києва про те, що  ОСОБА_1  вчинив дії, направлені на порушення                       п.п. 2.3 (б), 10.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, погодитись не можна, а тому апеляційна скарга  ОСОБА_1  підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині визнання  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя
п о с т а н о в и ла:
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року.   
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                   ст. 124 КУпАП.
В решті постанову суду залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

                                Суддя 
         Київського апеляційного суду                                                    Горб І.М.