УХВАЛА

10 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 580/2716/19
адміністративне провадження № К/9901/19259/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів -Блажівської Н.Є., Гусака М.Б.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №580/2716/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпосуд 2014» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в :
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпосуд 2014» задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 8 квітня 2019 року №0003901410, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 49501,00 грн, в тому числі 39601,00 грн основного платежу та 9900,00 грн штрафних (фінансових) санкцій, та №0003931410, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 55000,00 грн, в тому числі 44000,00 грн основного платежу та 11000,00 грн штрафних (фінансових) санкцій.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 9 грудня      2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 8 квітня 2019 року №0003901410 в частині 22669,00 грн за основним зобов`язанням та 5667,00 грн - за штрафними санкціями, та №0003931410 в частині 25187,00 грн за основним зобов`язанням та 6296,75 грн за штрафними санкціями, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову в цій частині вимог відмовлено; в іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року залишено без змін.
4 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у позові відмовити у повному обсязі.
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Отже, право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується учасникам справи, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак лише у визначених законом випадках.
За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, віднесено до категорії справ незначної складності.
Сума оскаржуваних в цій справі податкових повідомлень-рішень, на підставі яких  може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення позивача до суду. 
Отже, ця справа відноситься до категорії справ незначної складності.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.
Скаржник у касаційній скарзі не наводить обґрунтованих доводів, які б спростовували правильність висновків суду апеляційної інстанції, натомість, його доводи зводяться до переоцінки встановлених судами у цій справі обставин. 
Відповідач на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у цій справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Суд касаційної інстанції, в свою чергу, перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі вже встановлених ними обставин справи, та не має права встановлювати обставини, що не були встановлені у судових рішеннях судів попередніх інстанцій, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (стаття 341 КАС України). 
Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.
Верховним Судом також досліджено і взято до уваги: ціну позову та його предмет, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство та судову практику, що склалась у такій категорії справ, а також значення справи для сторін та суспільства. Наведене у своїй сукупності свідчить про незначну складність даної справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження за скаргою відповідача належить відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №580/2716/19.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                    І.Л. Желтобрюх
Судді                                                                                         Н.Є. Блажівська
                                                                                                  М.Б. Гусак