П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
01 липня 2020 року	                                                       м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
особи, стосовно якої складено протокол про        
адміністративне правопорушення                                        - ОСОБА_1 , 
захисника особи, стосовно якої складено протокол про        
адміністративне правопорушення                                        - адвоката Боруха В.А.,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання захисника        Боруха В.А. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
     
                                                          В С Т А Н О В И Л А :
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
 
Постановою суду першої інстанції визнані доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 30.06.2019, о 18 год. 40 хв., по вул. Кондратюка, 13-А, у м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів.
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Борух В.А. в інтересах ОСОБА_1 першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції присутнім не був у зв`язку з його неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи, і тільки 27.08.2019 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Борух, Канюк та партнери" було укладено договір про надання правової допомоги і того ж дня йому як захиснику стало відомо про існування оскаржуваної постанови після ознайомлення з матеріалами справи, яку він і оскаржив 30.08.2019. 
Що стосується постанови суду першої інстанції, то захисник Борух В.А. в інтересах ОСОБА_1 просить її скасувати, як незаконну та постановити нову, якою закрити провадження в справі.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник Борух В.А. вказує, що судом не з`ясовано всі обставини справи та належним чином не досліджено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Захисник також зазначає, що матеріали справи вказують на відсутність об`єктивної сторони - факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, захисник посилається, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 1 Розділу II Інструкції від 09.11.2015, не пропонувала та не провела огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів. 
Звертає захисник увагу і на те, що з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції позбавили ОСОБА_1 права на захист, а в суді першої інстанції розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Боруха В.А. на підтримку в повному обсязі доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, опитавши свідків, слід дійти наступного.
 
Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
 
Як регламентують положення ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
 
Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах провадження, що надійшли до Оболонського районного суду м. Києва 09.07.2019 (а.с. 7), взагалі відсутні дані щодо сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи 15.07.2019, коли і була ухвалена оскаржувана постанова (а.с. 8).
Відсутні в матеріалах справи і дані щодо направлення ОСОБА_1 копії постанови суду першої інстанції щодо нього, як те вимагають  приписи ч. 1 ст. 285 КУпАП. 
Оскільки ж захисник інтересів ОСОБА_1 адвокат Борух В.А. ознайомився з текстом постанови безпосередньо в Оболонському районному суді м. Києва 27.08.2019 (а.с. 9), а апеляційну скаргу подав до місцевого суду - 30.08.2019 (а.с.13-20), то можна погодитися з його проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 15.07.2019.
 
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного  сп`яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД           № 211792 від 30.06.2019, того ж дня, о 18 год. 40 хв., по вул. Кондратюка, 13-А, у              м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками ГШР "Резус-109" ППОП № 1 ГУ НП у м. Києві за орієнтуванням мав ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, координації рухів.
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що останнім і засвідчено власноручним підписом (а.с. 1).
 
Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений,в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві лейтенантом поліції Піць А.М. (а.с. 1).
 
Правильність обставин адміністративного правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчили своїми підписами свідки-поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, крім того, на обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі вказали в окремо наданих поясненнях від 30.06.2017 (а.с. 3).
 
Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечується і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.
 
Як видно з даних рапорту поліцейського ППОП № 1 ГУ НП в місті Києві Загребельного С.Л. від 30.06.2019, будучи в складі ГШР "Резус 109" та працюючи в Оболонському районі м. Києва, їх увагу привернув автомобіль "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , побачивши службовий автомобіль поліції, занервував, почав поводити себе підозріло, бліде обличчя, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, у в`язку з чим на місце було викликано патрульну поліцію "Рубін-504" для подальшого розбору (а.с. 5).
 
Вказані обставини підтверджуються і переглянутим відеозаписом.
Зокрема, згідно відеозапису, дійсно ОСОБА_1 перебуває у стані, що не відповідає обстановці, ознаки якого відзначаються працівниками поліції.  
Він тривалий час на вимогу працівника поліції не надає документи.
Працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд у медичній установі - Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", на що водій відмовився у присутності двох свідків. 
Відеозапис не вказує на те, що ОСОБА_1 поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим їх відображенням в матеріалах справи.
 
Як пояснив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, того дня він на автомобілі приїхав за адресою шиномонтажу до приятелів у справах, коли тільки через 20 хв. до нього під`їхли працівники ГШР "Резус 109" ППОП №1 ГУ НП у      м. Києві та попросили пред`явити документи, а потім почали стверджувати, що він- ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та почали проводити огляд.
Він одразу сказав їм, що хоче зателефонувати юристу щоб проконсультуватися з приводу ситуації, яка склалася.
            Після чого працівники ГШР "Резус 109" ППОП №1 ГУ НП у м. Києві викликати екіпаж патрульної поліції для оформлення начебто учиненого ним правопорушення.
            Дійсно, близько 18 год. 20 хв., приїхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом та взагалі не знаходився за кермом автомобіля, який стояв біля шиномонтажу.
            Якби ж його працівники поліції безпосередньо зупинили, то він би не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а так вважав, що він не повинен був проходити огляд, оскільки транспортним засобом не керував після його-водія зупинки біля шиномонтажу приблизно біля 20 хв. в стані наркотичного сп`яніння не перебував.
            Один з свідків-понятих був його- ОСОБА_1 сусідом по будинку.
 
            Крім того, у процесі розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що має захворювання очей, а тому вони і були у нього червоними та можливо не реагували на світло, внаслідок чого 28.02.2020 він звернувся до Вишгородської центральної районної лікарні на прийом до лікаря.
 
            Опитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_1 знає давно як сусіда по будинку, в якому він проживає.
У день подій він-свідок прогулювався зі своєю сім`єю та побачив як патрульний автомобіль зупинився біля автомобіля ОСОБА_1 . 
            Він не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, він бачив вже запаркований автомобіль останнього.
Початку розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 він-свідок не чув, але почав за ними спостерігати. 
Працівники поліції дійсно у його- ОСОБА_2 присутності пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі - Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", на що водій чомусь відмовився.
Потім приїхала слідчо-оперативна група, які оформлювали документи по вилученню у ОСОБА_1 заборонених предметів: пакету з травою, що перебувала у пачці цигарок серед інших пачок у дверях автомобіля "БМВ", д.н.з. НОМЕР_1 , та таблетки на брелоку, де він-свідок також був залучений як понятий.
 
На поставлені запитання в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив про те, що він, з урахуванням тієї місцевості, де перебував з сім`єю, не бачив чи зупиняли працівники поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , чи ні, а коли вийшов із-за кута огорожі, то побачив, що автомобіль працівників поліції зупиняється біля автомобіля ОСОБА_1 , що вже перебуває в нерухомому стані на обочині, носовою частиною авто по відношенню до автомобіля працівників поліції.  
Автомобіль ОСОБА_1 мимо нього-свідка не проїжджав.
 
В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 знає роки два, так як він працює на СТО, а ОСОБА_1 до нього звертався з приводу ремонту автомобіля. 
У досліджуваний день, він-свідок, йдучи з шиномонтажу, побачив як        ОСОБА_1 розмовляв з сусідом по гаражу, до яких підійшов і він- ОСОБА_4 .
Розмовляли вони десь хвилин 10-15, після чого він з сусідом залишили     ОСОБА_1 біля гаражу, а самі збиралися додому.
Одразу ж як вони перейшли дорогу від шиномонтажу, то побачили як до автомобіля ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції, які відкрили салон автомобіля та залізли в нього без свідків. 
Пізніше під`їхав ще поліцейський патруль для складання протоколу.
Він- ОСОБА_4 знімав все на свій мобільний телефон.
Дійсно ОСОБА_1 не хотів пред`являти документи працівникам поліції, так як вони не повідомляли йому причину такої вимоги.
Також ОСОБА_1 говорив, що не має різниці, у якому стані він перебуває, так як він не був за кермом.
Крім того, на його-свідка переконання, з невідомих причин ОСОБА_1 одягли кайданки, хоча він ніяк не опору не вчиняв.
 
З переглянутого відеозапису, наданого стороною захисту суду апеляційної інстанції, видно, що свідок вказує, що ОСОБА_1 до них під`їхав, тобто керував транспортним засобом - автомобілем "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 .
 
Також, після переглянутого відеозапису свідок ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_1 приїхав до його сусіда по гаражу на ім`я ОСОБА_5 , який там працював, з яким і розмовляв з приводу поміщення до гаражу речей    ОСОБА_1 , на що він- ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 , що гараж уже зачинений і помістити туди речі ОСОБА_1 не вдасться, про що вони  обговорювали хвилин 10 до зйомки ним-свідком подій на телефон.
 
Водночас, на пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_5 повинен був допомогти йому перевезти речі до новобудівлі, а не помістити їх до гаража, свідок ОСОБА_4 вказав, що працівникам поліції він говорив відверту неправду, щоб допомогти ОСОБА_1 .   
 
Отже, пояснення свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції щодо досліджуваних подій не беруться до уваги, оскільки вони не є правдивими, надаються свідком за власним розсудом та суперечать іншим доказам у провадженні, зокрема поясненням ОСОБА_1 .
    
Зокрема, згідно даних рапорту ст.ДОП Оболонського УП ГУ НП в м. Києві від 17.11.2019, стосовно ОСОБА_1 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 191 000 500 048 97 від 01.07.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України за фактом зберігання наркотичних засобів 30.06.2019, а з листа-повідомлення на чисельні запиту суду апеляційної інстанції т.в.о. начальника слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві від 28.03.2020 видно, що вказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 26.03.2020 закрите на підставі     п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та з вказаного кримінального провадження були  виділені копії матеріалів з метою прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 44 КУпАП.
 
Станом на 17.06.2020, згідно даних повідомлення Оболонського районного суду     м. Києва за № 03/552/2020, автоматизованою системою суду справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП - не зареєстрована. 
 
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 під час досліджуваних подій керував автомобілем "БМВ", д.н.з. НОМЕР_1 , коли, побачивши службовий автомобіль працівників поліції, зупинився біля шиномантажу по АДРЕСА_2, змінивши при цьому, за його ж поясненнями, сторону проїзної частини, по якій він рухався, одночасно з прибуттям до нього працівників поліції, які заблокували його рух службовим автомобілем, і які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, з подальшим проведенням процедури оформлення перебування водія у стані наркотичного сп`яніння //відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.   
 
А тому, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тільки перебував біля нього, що може слугувати підставою для не проходження водієм огляду на стан сп`яніння - не є переконливими та такими, що направлені на уникнення водієм відповідальності за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Не є ґрунтовними і твердження захисника Боруха В.А. про те, що працівниками поліції було істотно порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння з підстав того, що водію не пропонували та не провели його огляд на місці за допомогою технічних засобів, - оскільки, відповідно до п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться тільки  медичному закладі, яким у м. Києві на підставі п. 1 розділу ІІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та наказу Департаменту охорони здоров`я КМДА від 30.05.2016 за № 236 "Про затвердження закладу охорони здоров`я, надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", що не суперечить порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.
 
У який спосіб повинно було бути проведено освідування ОСОБА_1 на встановлення//відсутність перебування водія в стані наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу - з позиції сторони захисту не вбачається.      
 
Оскільки інших зауважень до проведеної процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння стороною захисту не приведено і за дослідженими матеріалами справи таких порушень не виявлено, апеляційний суд вважає, що працівник поліції, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, дотримався процедури огляду водія на стан сп`яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП. 
 
Також під час апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що через захворювання очей його зіниці не реагували на світло, - оскільки, згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства "Вишгородська центральна районна лікарня Вишгородської районної ради" від 16.03.2020 за № 375, тільки у період з 21.02.2020 по 28.02.2020 ОСОБА_1 звертався з приводу обстеження та лікування до лікаря-дерматолога, яким ОСОБА_1 встановлено діагноз: "мікоз гладкої шкіри обох кістей. Клінічних проявів таких, як почервоніння та запалення очей немає, цей діагноз станом на 30.06.2019, ніяким чином не міг вплинути на стан здоров`я ОСОБА_1 , 1979 р.н.".
 
            Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1        ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
На правильність даних висновків не можуть вплинути посилання захисника    Боруха В.А. на те, що, розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив його права, що передбачені         ст.ст. 279, 280 КУпАП, що об?єктивно не спростовує рішення суду про визнання винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Прпвил дорожнього руху України.
 
Окрім того, права ОСОБА_1 у повному обсязі були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він, та в його інтересах захисник, мали можливість надати суду свої пояснення, подати докази, заявляти клопотання, та у інший спосіб використовувати своїх права, а тому апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду у передбаченому законом порядку.
 
А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.
 
За підсумками, апеляційна скарга адвоката Боруха В.А. в інтересах           ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Клопотання адвоката Боруха В.А. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року.
 
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, якою  ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Боруха В.А. в інтересах          ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   Г.О.Балацька