УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
Київ
справа №520/545/20
адміністративне провадження №К/9901/22317/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року 
у справі №520/545/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнеліус Україна" 
до Державної податкової служби України,  
Головного управління ДПС у Харківській області  
про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2020 року до Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №520/545/20, предметом розгляду якої є, зокрема, зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки платника - товариства з обмеженою відповідальністю «Корнеліус Україна», шляхом зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на суму 1684149 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі сто сорок дев`ять) грн. 00 коп., зобов`язання Державної податкової служби України відкликати повідомлення від 09 серпня 2019 року в частині наявності податкового боргу у товариства з обмеженою відповідальністю «Корнеліус Україна», надісланого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв`язку з наявністю податкового боргу. Саме в цій частині рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року, позов Товариства задоволений.
Звертаючись із касаційною скаргою скаржник підставою касаційного оскарження визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, доводить, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, які виникли при задоволені позовних вимог, без зазначення норми права стосовно якої відсутній висновок та подібності правовідносин (ознак відмінних від інших). 
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, серед яких пунктом другим встановлено, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні а пунктом третім, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Заявник касаційної скарги послався на пункт другий частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного перегляду, при цьому навів редакцію пункту третього. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.  
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.  
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №520/545/20 - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Р.Ф.Ханова