КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 755/12851/19                                                                  Головуючий у 1-й інст. - Яровенко Н.О.
Апеляційне провадження 22-ц/824/9456/2020                                                        Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
         01 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                     Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є. 
                                          при секретарі              Букалов В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Яровенко Н.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном багатоквартирного будинку,- 
 
В С Т А Н О В И В :
 
ОСОБА_2 звернувся з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати відповідача припинити чинити перешкоди у здійсненні права користування нерухомим майном багатоквартирного будинку і за власний кошт привести до первісного стану об`єкт самочинного будівництва - балкон на третьому поверсі квартири: АДРЕСА_1 . Судови витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.
Посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . На початку червня 2019 року відповідач, яка є замовником будівництва виконала реконструкцію власної квартири з перебудовою її балкону, суть якої полягає в розширенні існуючої балконної плити, та виносі конструкцій скління за її межі, як вперед, так і в бік від неї, на відстань 650 мм. В результаті, на фасаді будинку утворено нову архітектурну форму зі збільшеними геометричними розмірами відносно існуючої балконної плити. Розміри площі об`єкту будівництва при цьому збільшені у двічі. З метою отримання додаткового простору необхідного для збільшення загальної площі власної квартири, відповідач самовільно відокремила частину несуче-огороджувальних конструкцій будинку, яка знаходиться за межами її квартири й належить до спільного майна будинку, що є об`єктом права спільної сумісної власності співвласників. Самовільно відокремивши частину спільного майна і збільшивши за її рахунок загальну площу власної квартири відповідач створила перешкоду співвласникам будинку щодо вільного володіння та користування об`єктом права спільної сумісної власності. При цьому, відповідач зменшила площу спільного майна багатоквартирного будинку на різницю площі самовільно відокремленої частини. Рішення по відокремленню частини спільного майна відповідач прийняла одноосібно. Виконуючи роботи по реконструкції власної квартири відповідач вчинила самовільні дії по втручанню в структуру несучих конструкцій багатоквартирного будинку. Відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо видачі документів декларативного та дозвільного характеру, які б надавали право на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 .
          Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 - задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 припинити чинити перешкоди у здійсненні права користування нерухомим майном багатоквартирного будинку та за власні кошти привести до первісного стану балкон на третьому поверсі квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 768 грн 40 коп. судового збору.
          Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
          Посилається на те, що в порушення вимог ст.77-81 ЦПК України суд визнав факт здійснення відповідачем перебудови балкону та розмірів такої перебудови на підставі припущення позивача, оскільки належних доказів здійснення такої перебудови та її розмірів позивач суду не надав та матеріали справи не містять. Пояснення та листи третьої особи Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лише підтвердили відсутність документів дозвільного та декларативного характеру за адресою: АДРЕСА_1 , але при цьому третя особа не встановлювала в ході проведення позапланової перевірки порушення будь -яких вимог містобудівного законодавства зі сторони відповідача і при прийнятті рішення у справі просила суд прийняти його у відповідності до норм чинного законодавства України. Крім того, позивачем не доведено і матеріали справи не містять доказів того, що в наявності є будь - яке розпорядження, припис чи інший документ відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності на об`єкті самочинної реконструкції, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем не доведено, що незначне розширення площі балкону суперечить суспільним інтересам або порушує його права чи права інших осіб, а також, що існує істотне порушення будівельних норм і правил.     
           ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.
Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу до суду не подали, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самовільно, без отримання будь-яких дозволів відповідних інстанцій здійснила перебудову балкону в своїй квартирі, розширивши існуючу балконну плиту та винос конструкції скління за межі балкону, як вперед, так і в бік, на відстань 650 мм. Фасадна стіна будинку є огороджувальною та несуче - огороджувальною конструкцією будинку, а тому вона є спільним майном багатоквартирного будинку і порушення її експлуатації без дозволу співвласників порушує їх права та інтереси. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право власнику квартири АДРЕСА_1 на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об`єкт будівництва за вказаною адресою. 
 
 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_2  є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.6,7).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власницею квартири  АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідач, яка є сусідкою позивача, самовільно, без отримання будь-яких дозволів відповідних інстанцій здійснила перебудову балкону в своїй квартирі, розширивши існуючу балконну плиту та винос конструкції скління за межі балкону, як вперед, так і в бік, на відстань 650 мм.
Із листа № 10/26-352/10 від 24.06.2019 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві вбачається, що відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою квартира АДРЕСА_1 (а.с.9).
З пояснень третьої особи Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), наданих до матеріалів справи, вбачається, що Департамент, станом на день надання пояснень не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об`єкт будівництва за вказаною адресою. Під час виїзду на місце, з метою проведення перевірки відповідальні особи суб`єкта містобудування на об`єкті будівництва були відсутні, тому власника квартири  ОСОБА_1  листом було запрошено до Департаменту.У зазначений термін ОСОБА_1 до Департаменту не прибула, документи необхідні для проведення заходу державного архітектурно - будівельного контролю не надала.
Відповідно до ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» несуче-огороджувальні конструкції будинку відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Таким чином, фасадна стіна будинку є огороджувальною та несуче - огороджувальною конструкцією будинку, а тому вона є спільним майном багатоквартирного будинку і порушення її експлуатації без дозволу співвласників порушує їх права та інтереси.  
Як роз`яснено у п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5), власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.
Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» (далі - ДБН В.3.2-2-2009), норми яких застосовуються для проектування реконструкції і капітального ремонту одноквартирних і багатоквартирних житлових будинків із умовною висотою до 73,5 м включно, гуртожитків, спеціалізованих житлових будинків для осіб похилого віку і маломобільних груп населення, окремих квартир, надбудованих, вбудованих і прибудованих приміщень незалежно від періоду їх будівництва, конструктивних систем, об`ємно-планувальних рішень, застосованих будівельних матеріалів і виробів, а також поширюються на проектування реконструкції будинків і приміщень різного призначення, що переобладнуються у житлові та є обов`язкові для застосування усіма юридичними і фізичними особами на території України незалежно від форм власності і відомчої належності.
Пунктом8.14 ДБН В.3.2-2-2009 8.14 встановлено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груп до вбудованих (прибудованих) приміщень тільки за архітектурно-планувальними завданнями.
При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей.
Відповідно до пункту 3.2.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - перебудова прийнятого в експлуатацію існуючого об`єкта, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.
Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.
Судом встановлено, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право власнику квартири  АДРЕСА_1  на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об`єкт будівництва за вказаною адресою.
          Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
         Згідно ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
        Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
       
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»від 30 березня 2012 року № 16 роз`яснено, що суди, вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоквартирних будинках, повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир.
Враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшоввірного висновку про задоволення позовних вимог.
 
          Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у суду першої інстанції належних та достатніх доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 перебудови спірного балкону та її розмірів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на спростування наданих позивачем до суду фотографій об`єкту будівництва та пояснювального ескізу, а також встановлених судом обставин справи, відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду.  
          Твердження скаржника про те, що пояснення та листи третьої особи лише підтвердили відсутність документів дозвільного та декларативного характеру за адресою: АДРЕСА_1 , але при цьому третя особа не встановлювала в ході проведення позапланової перевірки порушення будь - яких вимог містобудування законодавства зі сторони відповідача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують правильність висновків суду та впливають на законність рішення суду.
          Крім того, як встановлено апеляційним судом із пояснень третьої особи Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва,наданих суду першої інстанції, Департамент станом на день надання пояснень не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Про час виїзду на місце з метою проведення перевірки відповідальні особи суб`єкта містобудування на об`єкті будівництва були відсутні, тому власника квартири ОСОБА_1 листом було запрошено до Департаменту. У зазначений термін  ОСОБА_1 до Департаменту не прибула, документи необхідні для проведення заходу державного архітектурно - будівельного контролю не надала. У зв`язку з цим Департамент направив лист від 29.07.2019 №073-6659 до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з проханням сприяти Департаменту у проведенні перевірки, запросити ОСОБА_1 до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві для надання відповідних пояснень та документів у присутності посадових осіб Департаменту (а.с.33-38). Відповідач проігнорувала запрошення.
         Доводи скаржника про те, що позивачем не доведено, що незначне розширення площі балкону суперечить суспільним інтересам та порушує його права чи права інших осіб, а також, що існує істотне порушення будівельних норм і правил, колегія суддів не приймає до уваги.
          В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 підтвердила, що вона здійснила перебудову (реконструкцію) власного балкону без будь - якого дозвільного документу на право здійснення будівельних робіт, а також узгодження з органами місцевого самоврядування.
          Пунктом 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 8.14 встановлено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груп до вбудованих (прибудованих) приміщень тільки за архітектурно-планувальними завданнями.
           При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей.
          
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.
Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування. 
 
          Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2020 року - залишити без змін.
 
          Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
           Повний текст постанови складено 07 вересня 2020 року.
 
              Головуючий                                     Рубан С.М.   
              Судді                                                 Заришняк Г.М.
                                Мараєва Н.Є.