ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/8096/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Кучми А.Ю., Безименної Н.В.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна компанія "Антарес" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна компанія "Антарес" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування Постанов від 08.05.2018 року, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А
Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна компанія "Антарес"  звернулося до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області з вимогами щодо:
-          визнання протиправною та скасування постанови ДАБІ у Вінницькій області №10/1002-09-678 від 08 травня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;
-          визнання протиправною та скасування постанови ДАБІ у Вінницькій області №11/1002-09-679 від 08 травня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  
Судом першої інстанції встановлено, що наказом ДАБІ у Вінницькій області від 29 грудня 2017 року № 1943 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання на 2018 рік.
В порядку частини четвертої статті п`ятої Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" ДАБІ у Вінницькій області 28 березня 2018 року направлено на адресу позивача повідомлення про проведення планового заходу із зазначенням строку проведення перевірки (з 10 по 23 квітня 2018 року) та необхідністю забезпечити присутність під час перевірки керівника або уповноваженої особи суб`єкта містобудування.
Зазначене повідомлення позивачем отримано 30 березня 2018 року, тобто за 10 днів до початку перевірки.
У визначений строк планова перевірка на об`єкті будівництва за адресою: Вінницька область, Тиврський район, с. Василівка (реконструкція тваринницької ферми під об`єкти зернового  та садового виробництва) була проведена, інспекторами, уповноваженим на проведення перевірки було виявлено що підрядник - ТОВ "МК "Антарес" здійснює неналежне ведення документації, порушує пункт 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", а саме: відсутні спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється у проекті організації будівництва (журнал бетонних робіт); відсутні документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій (бетон); в актах на закриття прихованих робіт та в актах проміжного прийняття відповідальних конструкцій відсутні підписи представників технічного нагляду та проектної організації.
Крім того перевіркою виявлено низьку якість укладання та ущільнення бетонної суміші при влаштуванні фундаментів по осях А зерноскладів 1,2 (відсутній захисний шар бетону на арматурі; в конструкціях бетонної стіни присутні елементи дерев`яної опалубки) чим порушено пункт 4.4.2.1. ДБН В.2.6.-98:2009 "Бетонні та залізобетонні конструкції. Основні положення". 
Про виявлені порушення інспекторами складено Акт №ТП-23.04/3, протоколи про усунення порушень вимог законодавства у сфері  містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також приписи №С-23.04/1 та    №С-23.04./2 від 23 квітня 2018 року, які були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням, та отримані ним 02 травня 2018 року.
У подальшому ДАБІ у Вінницькій області винесено оскаржувані постанови про накладення штрафів у сумі 31    716 грн. та 79    290 грн., які позивач вважає незаконними, оскільки вважає, що вчасно виконав вимоги припису №С-23.04/1 від 23 квітня 2018 року та привів у відповідність до вимог будівельних норм та правил виконавчу документацію на об`єкт будівництва, а крім того стосовно усунення порушень будівельних норм в частині низької якості укладання та ущільнення бетонної суміші при влаштуванні фундаментів, позивач стверджує, що повідомив відповідача про тимчасове призупинення робіт на будівельному майданчику у зв`язку з чим об`єкт знаходиться у стадії недобудови.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Відповідно до пункту 6 частини третьої    статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"    суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за ведення документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.
Згідно з пунктом 8 частини третьої    статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п`яти мінімальних заробітних плат.
Отже, за змістом зазначеної норми закону до відповідальності у вигляді штрафу може бути притягнуто суб`єктів містобудування, які виконують будівельні роботи з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень, а також за ведення документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до статті 41 якого державний архітектурно0будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджений Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (далі - Порядок №553), пунктом 5 якого визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.  
Відповідно до пункту 2 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року №560    під терміном "проект будівництва" слід розуміти проектну документацію на будівництво об`єктів та комплексів (будов), розроблену для нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту на таких стадіях проектування, як техніко-економічне обґрунтування, техніко-економічний розрахунок, ескізний проект, проект, робочий проект.
Як зазначив позивач, виконавча документація щодо об`єкту будівництва зберігається у генерального підрядника у місті Києві, у зв`язку з чим не була надана для перевірки.
Проте, згідно положень пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. 
Крім того, позивач завчасно, за 10 днів до початку перевірки, отримав повідомлення про її проведення, тому мав достатньо часу, щоб підготувати виконавчу документацію та у повному обсязі надати перевіряючим особам.
Відповідач, заперечуючи проти позову у цій частині також надав відомості, що на його адресу від позивача надходив лист від 14 травня 2018 року за вих. № 60, з якого вбачається, що виконавчу документацію на виконання вимог припису "приведено у відповідність до вимог державних будівельних норм".
В частині виявлених порушень щодо низької якості укладання та ущільнення бетонної суміші при влаштуванні фундаментів позивач стверджує, що у актах на закриття прихованих робіт №1-45 підписами представників технічного нагляду, проектної організації та будівельної організації зафіксовано, що роботи виконано відповідно до проектної документації будівельних норм, стандартів і правил та зафіксовано відсутність зауважень щодо їх якості.
Водночас суд зазначає, що такі твердження не спростовують висновків відповідача щодо низької якості укладання та ущільнення бетонної суміші при влаштуванні фундаментів по осях А зерноскладів 1,2 (відсутній шар бетону на арматурі; в конструкціях бетонної стіни присутні елементи дерев`яної опалубки), а крім того, як вказує відповідач надані до матеріалів справи акти на закриття прихованих робіт  стосуються ущільнення ґрунту пневматичним трамбуванням, улаштуванням вирівнюю чого шару із щебеню, монтажу арматурних каркасів, улаштування бетонної підготовки, улаштування фундаментів монолітних, та не стосуються якості і ущільнення самої бетонної суміші.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що твердження позивача щодо вчасного усунення порушень, виявлених під час перевірки, відповідно до вимог приписів  №С-23.04/1 та №С-23.04./2 від 23 квітня 2018 року не підтвердилися під час розгляду справи та спростовуються наявними у справі доказами, про які йшлося вище.
Отже за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем правомірно прийнято постанови від 08 травня 2018 року № 10/1002-09-678 та № №11/1002-09-679 з накладенням штрафів у розмірі 31    176,00 грн. та 79    290,00 грн. відповідно.
Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідальність за ведення документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил та за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень покладається на суб`єкта містобудування, який виконує будівельні роботи, а тому доводи  позивача щодо того, що виконавча документація знаходиться у генерального підрядника у місті Києві є необґрунтованими..
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна компанія "Антарес" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2019року - залишити без змін
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          А.Ю. Кучма 

                                                                                                    Н.В. Безименна

Повний текст постанови складено 06 липня 2020 року.