ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 липня 2020 року           справа №200/1492/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року (повний текст складено 10 квітня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/1492/20-а (суддя І інстанції – Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                              В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому позивач просив суд: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 15429/10/05-99-54-33 від 12 червня 2019 року на суму 18750,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2019 року позивач придбав автомобіль марки ВMW, модель “X 5 xDrive30d G05” 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального – дизель. Податковим повідомленням-рішенням від 12.06.2019 року № 0273204-4610-0581, позивачу був визначений транспортний податок за 2019 рік у сумі 18750,00 грн. Позивач вважає протиправним вказане податкове повідомлення-рішення оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році, не вказаний автомобіль ВMW, модель X5, 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - дизель, а тому транспортний засіб, власником якого є позивач, не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні п.п.  267.2.1  п.  267.2  ст.  267 Податкового кодексу України. Так, до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року (розміщеного на офіційному сайті Мінекономрозвитку) включено автомобіль ВMW модель X5 та, зокрема, модель Х5 xDrive30d, рік випуску (включно) - до 1 року, об`єм двигуна 3,0, тип пального - дизель. 
Посилаючись зокрема на те, що об`єм циліндрів двигуна автомобіля позивача є іншим, ніж визначений Мінекономрозвитку у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, вважає, що останній, не може бути об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, у зв`язку із чим, спірне податкове повідомлення-рішення від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду першої інстанції від 28 лютого 2020 року, допущено заміну відповідача у справі Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 200/1492/20-а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 0273204-4610-0581 від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Також, в апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономрозвитку), до оподаткування підлягають автомобілі марки ВMW, модель X 5, рік випуску (включно) - до 1 року, об`єм циліндрів двигуна 3,0, тип пального – дизель, та можливі ідентичні, аналогічні автомобілі, зокрема: X5 xDrive30d, а тому автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 10 квітня 2019 року позивач придбав автомобіль марки ВMW, модель “X 5 xDrive30d G05” 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального – дизель, вартістю – 2  287  015,97 грн.,  що стверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу № KU9-1040А від 10 квітня 2019 року (а.с. 7).
Згідно із податковим повідомленням-рішенням № 0273204-4610-0581 від 12.06.2019 року, ГУ ДФС у Донецькій області, на підставі положень п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, та відповідно до п. 267 ст. 167 Податкового кодексу України, позивачу був визначений транспортний податок за 2019 рік у сумі 18750,00 грн. (а.с. 9 з.б.).
Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області № 15429/10/05-99-54-33 від 22 жовтня 2019 року, 16 жовтня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання копії податкового повідомлення-рішення по транспортному податку з фізичних осіб за 2019 рік, за наслідками розгляду якої позивачу була надана копія спірного податкового повідомлення-рішення № 0273204-4610-0581 від 12 червня 2019 року, із визначеною сумою податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб 18011001, за податковий період 2019 рік, у сумі  18750,00 грн. (а.с. 8-9).
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.
Зазначені встановлені обставини не є спірними.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до п.п. 267.1.1  п.  267.1  ст.  267 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Згідно із п.п.  267.2.1  п.  267.2  ст.  267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Відповідно до п.  267.3.1. п.  267.3.    ст.  267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту  267.2.1  пункту  267.2  цієї статті (п.  267.4  ст.  267 ПК України).
Згідно із п.п.  267.5.1. ст. 267.5. ст.  267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до п.п.  267.6.6. п.  267.6. ст.  267 ПК України, за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.
Статтею 8 Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII “Про Державний бюджет України на 2019 рік”  установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.
Таким чином, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1  564 875,00 грн.
Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі - Методика).
Відповідно до п. 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N403.
Згідно із п. 13 Методики, Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.
Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.
Судом під час судового розгляду справи досліджений Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, та встановлено наявність у цьому переліку транспортного засобу марки BMW, моделі X5, рік випуску (включно) - до 1 року, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0, тип пального – дизель, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі Х5 xDrive30d, X5 xDrive40d, X5 M50d.
При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № KU9-1040А від 10 квітня 2019 року, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є автомобіля марки BMW, модель “X 5 xDrive30d G05” 2019 року випуску, тип пального – дизель, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., а отже вказаний автомобіль не входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року.
Стосовно доводів відповідача про те, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році з тих підстав, що він зазначений у Переліку затвердженому Мінекономрозвитку, як можливий ідентичний, аналогічний автомобіль, відносно автомобіля BMW, моделі X5, рік випуску (включно) - до 1 року, тип пального – дизель, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0, суд зазначає наступне.
Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту  4.1. статті  4 Податкового кодексу України).
Вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.
Аналогічні правові висновки були наведені у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №822/2687/17, які враховуються судом при виборі і застосуванні норм права згідно із ч. 5  ст. 242 КАС України.
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом було неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення.
Згідно із ч. 2  ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.
Підсумовуючи наведене, аналізуючи встановлені у справі обставини та оцінюючи представлені сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення № 0273204-4610-0581 від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., і, відповідно, наявність підстав для його скасування.
У своїх позовних вимогах позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., зазначаючи при цьому номер рішення як № 15429/10/05-99-54-33, разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, та не заперечується сторонами, що спірне рішення податкового органу у цій справі має номер -  № 0273204-4610-0581, зазначений же позивачем номер № 15429/10/05-99-54-33, - як номер спірно податкового повідомлення-рішення, як вбачається з матеріалів справи, є номером наданого на запит позивача від 16 жовтня 2019 року, листа ГУ ДПС у Донецькій області, від 22 жовтня 2019 року № 15429/10/05-99-54-33.
У зв`язку із наведеним, з метою ефективного захисту прав позивача, підлягає скасуванню саме спірне у цій справі податкове повідомлення-рішення від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., № 0273204-4610-0581, протиправність якого була встановлена в ході судового розгляду.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 200/1492/20-а - залишити без задоволення.    
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 200/1492/20-а - залишити без змін.          
Повне судове рішення складено 30 липня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Сіваченко