ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року                                                                                      Справа № 924/150/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді                         Гудак А.В.
судді                                                  Олексюк Г.Є. 
судді                                                  Петухов М.Г. 
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача:  Яковлев А.В. юрисконсульт        
відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного      апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 (суддя Виноградова В.В., м. Хмельницький, повний текст складено 27.04.2020 року)
за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м.Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД", м.Хмельницький
про стягнення 31 865,89 грн.
В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.
1. Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" (далі за текстом - МКП) звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" 31865,89 грн заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2016 по 01.05.2019.
2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку з оплати послуг з постачання теплової енергії за договором постачання теплової енергії від 01.01.2013 №3415/185. Правовою підставою позову зазначає положення ст. 526 ЦК України, ст. 174 ГК України, Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.
3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 позов Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД", м. Хмельницький про стягнення 31865,89 грн. заборгованості, задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" на користь Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" 31865,89 грн. заборгованості, 2102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.
4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що з огляду на встановлені обставини, часткову оплату відповідачем заборгованості та за відсутності належних доказів, які би спростовували доводи позивача про споживання відповідачем теплової енергії згідно з індивідуальним лічильником у березні та квітні 2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла згідно з даними індивідуального засобу обліку, в сумі 2275,83 гривні.
5. Крім того, позивач просив також стягнути з відповідача 29590,06 грн. вартості теплоенергії за опалення місць загального користування, обґрунтовуючи тим, що обсяг споживання теплоенергії у загальному по будівлі по вул. Проскурівській, 81, згідно з показниками загальнобудинкового лічильника є більшим, ніж сума показників індивідуальних лічильників кожного зі споживачів, за рахунок витрат теплоенергії, що транспортується по трубопроводах від загальнобудинкового лічильника до лічильника кожного із споживачів і також використовується на обігрів місць загального користування.
6. Судом першої інстанції враховано, що опалювальна площа відповідача становить 459,90 кв.м. згідно з договором від 01.01.2013 №3415/185. При цьому послуги з теплопостачання у будівлі по вул. Проскурівська, 81 у період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року надавались щомісячно різній кількості споживачів, відповідно, змінювався розмір загальної опалювальної площі та нарахування спожитої теплоенергії за показниками будинкового лічильника кожному з споживачів здійснювалось пропорційно його опалювальній площі. З огляду на зазначене розмір плати за теплопостачання місць загального користування за кожен місяць є різним, що підтверджується детальним розрахунком позивача. При цьому судом першої інстанції враховано, що у виставлених до оплати рахунках вартість теплопостачання трубопроводами, на опалення місць загального користування зазначалась у меншому розмірі (50%), ніж розмір вартості теплопостачання, обрахованої за формулами згідно з Методикою. Таким чином, права відповідача жодним чином не порушувались, оскільки похибка у розмірі оплати застосована у бік зменшення.  
7. Доказів, які би спростовували здійснення позивачем відповідного розрахунку нарахувань за надані відповідачу послуги з теплопостачання місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року у розмірі 29590,06 грн., суду не подано. З огляду на зазначені вище обставини справи та положення законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
8. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд відмінити рішення Господарського суду Хмельницької області по справі №924/150/20 від 27 квітня 2020 року. 
9. Зазначає, що позивач посилаючись на те, що 11.01.2017 року відбулось спільне засідання власників приміщень та адміністрації МКП на якому було вирішено нараховувати плату за місця загального користування тим споживачам, що не користуються опаленням згідно показників індивідуального лічильника, в розмірі 50%  не бере до уваги власників приміщень, які в певний період не користувалися опаленням. Це говорить про вибірковість при застосуванні даного рішення, а отже спростовує твердження про те що апелянт має сплачувати за опалення МЗК у період коли не користувався послугами згідно показників індивідуального лічильника. 
10. Також, при розрахунку суми, яку ТОВ «Тритон ЛТД» повинно було сплачувати МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», пояснено як ця сума нараховувалась. А саме пропорційно, в межах своєї частини до загальної площі будівлі. Аналізуючи розрахунки, які надало МКП  видно, що частка площі нашого приміщення у загальній площі будівлі становить: у січні 2017 року - 15,026 %, у лютому 2017 року - 15,026 %, у березні 2017 року - 15,026 %, у квітні 2017 року - 15,026 %, у листопаді 2017 року - 17,832 %, у грудні 2017 року - 15,026 %, у січні 2018 року - 15,261 %, у лютому 2018 року - 15,261%, у березні 2018 року - 15,261 %, у квітні 2018 року - 15,261 %, у листопаді 2018 року - 15,261%, у грудні 2018 року - 15,261 %, у січні 2019 року - 15,261 %, у лютому 2019 року - 15,261 %, у березні 2019 року - 22,405% , у квітні 2019 року - 22,405%. При цьому загальна площа будівлі не змінювалась (будівля не добудовувалась та не руйнувалась), площа нашого приміщення не змінювалась і як становила так і становить 459,9 м кв. А значить і частка приміщення відповідача по відношенню до загальної площі будівлі не може змінюватись. Отже, розрахунки суми до сплати проведені не коректно, і не можуть бути застосовані. 
11. Скаржник в апеляційній скарзі також звертає увагу на те, що з його розрахункових рахунків у березні 2019 року не надходило жодних оплат на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», а хто саме провів даний перерахунок грошей і з яких мотивів нам на даний момент невідомо. В той самий час скаржник не заперечує проти оплати за послуги опалення за показником індивідуального лічильника, однак наголошує, що якби МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» виконало б прохання відповідача і відключило останнього від послуг, такі неточності не траплялись би. 

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.
12. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду 01.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 та розгляд апеляційної скарги призначено на   15 липня 2020 року.   
13. На адресу суду 13.07.2020 від МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надійшов відзив в якому просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тритон ЛТД» залишити без задоволення, а судове рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 року у справі №924/150/20 без змін.
14. В судовому засіданні 15.07.2020 представник МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» апеляційну скаргу заперечила в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.
15. Представник позивача зазначив, що в апеляційній скарзі ТзОВ «Тритон ЛТД» посилається на нібито невідповідність у наданому розрахунку теплової енергії транзитів трубопроводів площі (січень 2017р. - 3060,7 м.кв., листопад 2017р. - 2579,10 м.кв. тощо). Проте, у вказаному розрахунку площа 3060,7 м.кв. вказується як загальна площа приміщень, а інша площа, на яку посилається Скаржник є загальна площа приміщень, які користувалися опаленням. Тобто, до вказаного розрахунку включались площі лише тих співвласників, які у розрахунковому періоді використовували індивідуальні прилади обліку гарячої вади і теплової енергії. Щодо зменшення загальної площі з 3060,7 м.кв. до 3013,6 м.кв., представник позивача зазначив то вказане зменшення відбулось на підставі акта про обстеження системи централізованого опалення від 21.12.2017р., відповідно до якого одному із співвласників ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що через приміщення №5, 6, 7 (під сходами стадіону) не проходить система централізованого теплопостачання будинку, було зменшено опалювальну площу з 235,6 м.<в. до 188,5 м.кв. Відповідно, була зменшена загальна опалювальна площа будівлі з 3060,7 м.кв. до 3013,6 м.кв., що, в свою чергу, вплинуло на зменшення площі місць загального користування.
16. Представник МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» в судовому засіданні відзначив, що не заслуговують на увагу твердження скаржника, щодо експлуатації індивідуального теплового лічильника ТзОВ «Тритон ЛТД», оскільки відповідальність за «некоректну» роботу лічильника або «випадкове його відкриття на певний період (людський фактор)» лежить  виключно на власнику індивідуального приладу ТзОВ «Тритон ЛТД». Більше того, скаржник продовжує користуватись послугами МКП «Хмельницьктеплокомуненрго» про що свідчать показники індивідуального теплового лічильника. Так, в грудні 2019 року ТзОВ «Тритон ЛТД» використало 4,038 Гкал теплової енергії.
17. Твердження  скаржника щодо неможливості встановлення часткової оплати послуг за березень 2019 року представник позивача спростував поясненням тим, що  вказана оплата, як свідчить виписка з рахунку МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» була проведена 12.04.2019р., призначення платежу: «за опалення по лічильнику за 0,94 ГКал за березень, згідно рахунку № 185 від 22.03.2019р.» платник - Пархоменко С.К. - директор ТзОВ «Тритон ЛТД», підписант апеляційної скарги. Рахунок № 185 від 22.03.2019 року був направлений на адресу ТзОВ «Тритон ЛТД» 27.03.2019 року, про що свідчить реєстр рекомендованої кореспонденції та квитанція АТ «Укрпошта». Отримати поштове відправлення з рахунком на оплату послуг міг лише представник ТзОВ «Тритон», що уповноважений на одержання пошти. Тобто іншим особам не було відомо про такий рахунок та не було потреби оплачувати чужі рахунки.
18. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тритон ЛТД» залишити без задоволення, а судове рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 року у справі №924/150/20 без змін.
19. В судове засідання 15.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с. 225), причини неявки представника суду не повідомило. 
20. Стаття 43 ГПК України   зобов`язує учасників судового процесу та їх представників  добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.
21. Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
22. Застосовуючи згідно з частиною 1   статті 3 ГПК України,   статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"   при розгляді справи частину 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
23. Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД".
24. Відповідно до   статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.
25. Заслухавши пояснення представника Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" в судовому засіданні 15.07.2020 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 залишити без змін, виходячи з наступного.
26. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актом прийняття теплового вузла обліку від 29.01.2003 МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" прийнято  вузол обліку теплової енергії за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 81 та встановлено будинковий теплолічильник SONOCOL (ультразвуковий), теплообчислювач 040 зав. №150304У152(а.с. 80).
27. 01 січня 2013 року між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" (Споживач) укладено договір про надання послуг з теплопостачання № 3415/185(далі за текстом - договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором(а.с. 11-16). 
28. Згідно пунктів 2.1, 3.1, 3.2 договору, споживач є власником (орендарем) нежитлового приміщення; приміщення, у яке постачається теплова енергія, знаходиться за адресою: 29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, б.81; опалювальна площа займаного споживачем приміщення складає 459,90 м.кв.
29. В пункті 4 договору визначена характеристика засобів обліку гарячої води і теплової енергії: теплолічильник Sharky №37801826.
30. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється їх показаннями згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення (п. 6 договору).
31. Згідно з п. 6.5 договору споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії (показники розрахункових приладів  обліку) до 25 числа розрахункового місяця. 
32. Тариф на постачання теплової енергії та порядок розрахунків, які вказані в договорі, вказані на день укладення договору і можуть змінюватись за рішенням компетентних державних органів. Виконавець повідомляє споживача письмово (шляхом направлення повідомлення чи в рахунку за послуги) або в засобах масової інформації про зміну тарифів та додаткового погодження із споживачем не потребує. В разі зміни тарифів споживач сплачує за надані послуги за новими тарифами з дня введення їх в дію (п. п. 6.7-6.9 договору).
33. У п. 6.10 договору сторони передбачили, що споживачі, які встановили у приміщенні прилад обліку теплової енергії оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно "Правил" надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, згідно розрахунків.
34. Розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. (пункти 7, 7.1 договору).
35. Відповідно до п. 7.2 договору, оплата використаної теплової енергії здійснюється споживачем наступним чином: попередня оплата у розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; остаточні розрахунки проводиться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
36. Згідно п. 7.5 договору кошти, які надійшли від споживача, будуть зараховуватись як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.
37. Пунктом 13 договору передбачено, що споживач має право, зокрема, на своєчасне отримання послуг належної якості згідно з чинним законодавством та умовами цього договору; отримання в установленому законодавством порядку інформації про перелік послуг, їх вартість, загальну суму місячного платежу, структуру тарифів, нормативі (норм) споживання, режиму надання послуг, їх споживчі властивості; зменшення розміру плати в разі надання послуг, не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; установлення  засобів обліку теплової енергії, у випадку, якщо є технічна можливість такого установлення та взяття їх на абонентський облік при наявності технічної документації; ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.
38. Споживач зобов`язаний зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк; повідомляти виконавця про зміни, що відбулися у стані приміщення санітарно-технічного та інженерного обладнання; додержуватись умов та порядку припинення подачі теплової енергії; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг (п. 14 договору).
39. Згідно п. 15 договору, виконавець зокрема, має право вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
40. Виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору; на вимогу Споживача надавати йому в установленому порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень-порядку надання послуг, а також інформацію про Правила (зазначається у цьому Договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні Виконавця); вести облік скарг (заяв, вимог, претензій) Споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання; звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання у відповідності до чинного законодавства; проводити перерахунок розміру плати за послуги у разі їх надання не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання у порядку, визначеному Правилами, іншими нормативно-правовими актами та цим Договором (п. 16 договору).
41. Цей договір набуває чинності з 01.01.2013 та діє до 01.01.2014. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць, до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду за умов, передбачених п. 29 договору(п. 28 договору).
42. Пунктом 29 договору передбачено, що договір може бути розірваний у разі: зникнення потреби в  отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугами Виконавця і тільки при технічній можливості припинення постачання теплової енергії в приміщення Споживача у відповідності до діючих  нормативно-правових актів з питань надання послуг з теплопостачання; переходу права власності   (користування) на приміщення до іншої  особи; прийняття рішення господарським судом; ліквідації сторін.
43. Припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію (п. 29.1 договору).
44. Договір підписаний уповноваженими представниками і скріплений печатками сторін.
45. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.12.16 №2126 „Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" встановлено МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення): тариф на теплову енергію - 1321,14 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1294,22 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 25,80 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 1,12 грн/Гкал (без ПДВ)(а.с. 55-56).
46. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.02.17 №151 „Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" встановлено МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення): тариф на теплову енергію - 1444,63 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1417,71 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 25,80 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 1,12 грн/Гкал (без ПДВ)(а.с. 57-58).
47. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.11.17 № 1369 „Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" встановлено МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення): тариф на теплову енергію - 1494,86 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1329,40 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 165,46 грн/Гкал) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1465,08 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1329,40 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 135,68 грн/Гкал); тариф на транспортування теплової енергії - 28,53 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 1,25 грн/Гкал (без ПДВ)(а.с. 59-60).
48. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.10.18 № 1297 „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" встановлено МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення):  тариф на теплову енергію - 1520,91 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1336,68 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 184,23 грн/Гкал) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1488,54 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1336,68 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 151,86 грн/Гкал); тариф на транспортування теплової енергії - 31,04 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 1,33 грн/Гкал (без ПДВ)(а.с. 61-63).
49. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.12.18 № 1794 „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" встановлено МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення): тариф на теплову енергію - 1259,15 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1075,20 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 183,95 грн/Гкал) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1226,78 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1075,20 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 151,58 грн/Гкал); тариф на транспортування теплової енергії - 31,04 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 1,33 грн/Гкал (без ПДВ)(а.с. 64-65).
Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що призначення платежу, яке  зазначено позивачем в рахунках "ТЕ транзитних трубопроводів" є складовою тарифу на теплову енергію встановленого вищевказаними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для МКП „Хмельницьктеплокомуненерго"
50. Так, позивачем надіслано відповідачу рахунки за опалення (постачальник - МКП „Хмельницьктеплокомуненерго", платник - Товариство з обмеженою відповідальністю) з посиланням на договір № 3415 від 01.01.2013, зокрема: за "ТЕ транзитних трубопроводів" №185: від 27.01.2017 (відображено нарахування за трубопроводи за жовтень-грудень 2016 року) на суму 6084,97 грн.(а.с. 33); від 22.02.2017 №185 на суму 1853,61 (до оплати 7938,58 грн)(а.с. 34); від 28.03.2017 №185 на суму 1037,54 грн. (до оплати  8976,12 грн.) (містить повідомлення про встановлення тарифу в розмірі 1444,63 грн/Гкал без ПДВ)(а.с.35); від 18.04.2017 №185 на суму 262,29 грн. (до оплати 9238,41 грн)(а.с. 36); від 24.11.2017 №185 на суму 1511,66 грн. (до оплати 10750,07 грн)(а.с. 37); від 21.12.2017 №185 на суму 1717,59 грн. (до оплати 12467,66 грн.) (містить повідомлення про встановлення тарифу в розмірі 1494,86 грн/Гкал без ПДВ) (а.с.38); від 23.01.2018 №185 на суму 1817,33 грн. (до оплати 14284,99 грн)(а.с. 39); від 21.02.2018 №185 на суму 1851,23 грн. (до оплати 16136,22 грн)(а.с.40); від 22.03.2018 №185 на суму 2477,10 грн. (до оплати 18613,32 грн)(а.с. 41); від 10.04.2018 №185 на суму 140,10 грн. (до оплати 18753,42 грн)(а.с. 42); від 26.11.2018 №185 на суму 909,81 грн. (до оплати 19663,23 грн.) (містить повідомлення про встановлення тарифу в розмірі 1520,91 грн/Гкал без ПДВ)(а.с. 43); від 28.12.2018 №185 на суму 2420,43 грн. (до оплати 22083,66 грн)(а.с. 44); від 25.01.2018 №185 на суму 1719,19 грн. (до оплати 23802,85 грн.) (містить повідомлення про встановлення тарифу в розмірі 1259,15 грн/Гкал без ПДВ)(а.с. 45); від 20.02.2019 №185 на суму 1316,37 грн. (до оплати 25119,22 грн)(а.с.46); від 22.03.2019 на суму 3053,63 грн. (з них опалення по лічильнику - 142,03 грн., ТЕ транзитних трубопроводів - 2911,60 грн.) (до оплати 28172,85 грн)(а.с. 47); від 23.04.2019 на суму 3863,48 грн. (з них опалення по лічильнику - 2304,24 грн., ТЕ транзитних трубопроводів - 1559,24 грн.) (до оплати 31865,89 грн)(а.с. 48). Як вбачається з рахунків, останні включають залишок боргу за попередні місяці плюс нарахування за поточний місяць (графа 2 рахунків містить інформацію про борг, розмір якого відповідає сумі рахунку за попередній період). Докази надіслання вказаних рахунків наявні в матеріалах справи(а.с.49-54).
51. Позивачем 13.09.2017 проведено обстеження системи централізованого опалення приміщень стадіону "Поділля" по вул. Проскурівська, 81, про що складено відповідний акт, в якому зафіксовано, що на вводі у будівлю стадіону "Поділля" встановлено загальнобудинковий тепловий лічильник, від якого до споживачів (індивідуальних т.л.) проходять заізольовані та незаізольовані (у зв`язку з проходженням у важкодоступних місцях) трубопроводи системи централізованого опалення будівлі. Теплова енергія, яка втрачається у даних трубопроводах, відноситься до місць загального користування будівлі в цілому(а.с. 81).
52. З матеріалів справи вбачається, що  споживачами послуг теплопостачання у будівлі по вул. Проскурівській, 81 у м. Хмельницькому відповідно до наданих копій договорів, укладених з позивачем, є: ПП "Поділля-будінвест" (від 28.01.2008), ТОВ "Смарт ворлд ай ті" (ТОВ "Терралаб ай ті") (від 22.01.2016), ФОП Кудінов О.М. (від 29.07.2015), ФОП Олійник В.С. (від 08.07.2013), ТОВ "Поділля-кабель" (від 20.09.2010), Хмельницька ДЮСШ №1 (від 23.01.2017), Школа вищої спортивної майстерності (від 26.01.2017), ТОВ "Всесвіт преса" (від 02.11.2015), ФОП Лесів П.Р. (від 01.12.2014), ФОП Кулаков Т.Г. (від 04.10.2013), ФОП Царук Л.Й. (від 20.02.2008, 09.01.2018)(а.с. 102-104, 125-163).
53. Згідно з банківською випискою по рахунку позивача за 12.04.2019 відповідачем сплачено позивачу 170,44 грн. з призначенням платежу "за опалення по лічильнику за 0,094 ГКал за березень згідно рахунку №185 від 22.03.2019"(а.с. 83).
54. Відповідач листом від 27.04.2018 №1/2704 повідомив позивача про розірвання з 30.04.2018 договору №3415 від 01.01.2013 у зв`язку з тим, що не користується послугами опалення магазину по вул. Проскурівській, 81 ще з 2014 року. Просить повернути борг по авансовій оплаті в сумі 6017,88 гривень(а.с. 180). 
55. Відповідач листом, який отриманий позивачем 29.10.2018 у відповідь на претензію від 10.10.2018 №2356/09 повідомив останнього, що вчасно та в повному обсязі сплачує по тарифу, пропонує створити групу для дослідження можливих втрат тепла на шляху від загального лічильника до інших споживачів(а.с. 181).
56. В матеріалах справи наявні розрахунок теплової енергії транзитів трубопроводів (МЗК) ТОВ "Тритон" по вул. Проскурівська, 81 за січень 2017 року - квітень 2019 року на загальну суму 26334,53 грн., та в якому вказано про здійснення перерахунку за жовтень-грудень 2016 року на суму 3255,53 грн(а.с. 17-28, 98-100); розрахунок заборгованості ТОВ "Тритон лтд" (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 81) за теплову енергію згідно показників індивідуального теплового лічильника (за березень-квітень 2019 року) на суму 2446,27 грн.(а.с. 101); дані споживання теплової енергії згідно встановленого приладу обліку за опалювальний період 2017-2019 років стадіон "Поділля" (загальний) по вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому(а.с. 84); дані споживання теплової енергії згідно встановленого приладу обліку за опалювальний період 2017-2019 років ТОВ "Тритон лтд" по вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому(а.с. 85).
57. Отже, враховуючи те, що відповідачем не у повному обсязі здійснено оплату послуг з теплопостачання, позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з відповідача 31865,89 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2016 по 01.05.2019.
58. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.
59. Згідно з пунктом 1 частини 2   статті 11 Цивільного кодексу України   підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
60. Відповідно до частини 1   статті 626 Цивільного кодексу України   договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
61. Статтею 627 Цивільного кодексу України   передбачено, що відповідно до   статті 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
62. Статтею 629 Цивільного кодексу України   передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
63. Згідно з нормами статей   525,   526 Цивільного кодексу України   зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
64. Згідно з частиною 1   статті 187 Господарського кодексу України   спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.
65. Згідно зі   статтею 1 Закону України "Про теплопостачання"   теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
66. Вказаним Законом передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону).
67. Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених   Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198   (далі за текстом - Правила), вказані Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (пункт 1 Правил).
68. Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
69. Згідно з пунктом 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.
70. Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.
71. Відповідно до пункту 1 частини 3   статті 24 Закону України "Про теплопостачання"   серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
72. Закон України "Про житлово-комунальні послуги"   визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
73. Статтею 19 цього Закону   визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
74. Відповідно до частини 2 статті 32   Закону України «Про житлово-комунальні послуги»   (у редакції, станом на момент надання послуг) розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
75. Відповідно до   ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
76. Згідно   ст. 174 Господарського кодексу України   господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
77. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання теплової енергії №3415/185 від 01.01.2013, за умовами якого позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. 
78. Згідно   ст. 901 Цивільного кодексу України,   за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.   Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
79. Згідно   ст. 629      ЦК України   договір      є      обов`язковий      для      виконання сторонами.
80. Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.             
81. З доказів, наявних в матеріалах справи вбачається, що система опалення приміщення площею 459,90 м.кв., яке належить відповідачу, є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку по вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому, у якому це приміщення розташоване.
82. Пунктом 4 договору від 01.01.2013 №3415/185 передбачено, що відповідачем використовується індивідуальний прилад обліку гарячої води і теплової енергії у приміщенні - теплолічильник Sharky №37801826.
83. Згідно даних позивача щодо споживання відповідачем теплової енергії за встановленим індивідуальним приладом обліку за опалювальний період 2016-2019 років відповідачем спожито теплову енергію у березні 2019 року в кількості 0,0940 Гкал та в квітні 2019 року в кількості 1,5250 Гкал(а.с. 85). 
84. Так, позивачем виставлено для відповідача рахунки №185 від 22.03.2019 на суму 28172,85 грн (з яких за опалення по лічильнику за 0,094 Гкал - 142,03 грн) та від 23.04.2019 на суму 31865,89 грн. (з яких за опалення по лічильнику за 1,525 Гкал - 2304,24 грн).
85. Поряд з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно банківської виписки від 12.04.2019, відповідачем сплачено 170,44 грн. "за опалення по лічильнику за 0,094 Гкал за березень згідно рахунку №185 від 22.03.2019".
86. Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що з розрахункових рахунків відповідача у спірний період не надходило жодних оплат на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», а хто саме провів даний перерахунок грошей і з яких мотивів на даний момент не відомо, оскільки з банківської виписки філії Хмельницького ОУ АТ «Ощадбанк» по рахунку Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» встановлено, що 12.04.2019 здійснено транзакцію АТ КБ «Приватбанк» по сплаті коштів в сумі 170,44 грн. за опалення по лічильнику за 0,094 ГКал за березень, згідно рахунку №185 від 22.03.2019, ОСОБА_2 . Згідно договору про надання послуг з теплопостачання  від 01.01.2013 №3415/185 ОСОБА_2 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тритон ЛТД»(а.с.11-16)
87. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що часткова оплата відповідачем рахунку за послуги опалення за березень 2019 року спростовує доводи відповідача про неотримання послуг опалення, зокрема у березні 2019 року.
88. Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи відповідач вважає розірваним укладений з позивачем договір на постачання теплової енергії №3415/185 від 01.01.2013, починаючи з 30.04.2018. Так, у листі 27.04.2018, адресованому позивачу, відповідач повідомив про розірвання з 30.04.2018 договору №3415 від 01.01.2013(а.с. 180).
89. Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
90. Разом з тим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.
91. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач після зазначеного терміну продовжував споживати теплову енергію, зокрема у березні та квітні 2019 року, в тому числі частково оплативши вартість спожитої теплової енергії за рахунком від 22.03.2019, виставленим позивачем на виконання саме договору  №3415 від 01.01.2013.
92. Крім того, у наданому відповідачем листі-відповіді на претензію позивача отриманого останнім 29.10.2018  відповідач повідомляє про вчасну оплату ним по тарифу на постачання теплоносіїв.
93. Поряд з цим, колегія суддів вважає посилання відповідача на розірвання договору №3415/185 від 01.01.2013 необґрунтованим, оскільки у п. 29 договору сторонами погоджено умови розірвання договору (зокрема, при технічній можливості припинення постачання теплової енергії в приміщення Споживача у відповідності до діючих нормативно-правових актів з питань надання послуг з теплопостачання). 
94. Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169 (чинним на момент виникнення правовідносин).
95. Проте доказів, які би підтверджували дотримання умов п. 29 договору, зокрема відключення нежитлового приміщення за адресою: вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому, загальною площею 459,90 кв.м. від мережі централізованого опалення у порядку, визначеному законодавством, відповідачем не надано.
96. Доводи апелянта стосовно нездійснення господарської діяльності у приміщенні за адресою: вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому, загальною площею 459,90 кв.м.  відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки безпосередньо факт здійснення   або нездійснення господарської діяльності   за тією або іншою адресою   не може бути достатньою підставою на підтвердження не отримання відповідачем послуг за договором №3415/185 від 01.01.2013.
97. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що скаржник в апеляційній скарзі не заперечує проти оплати за послуги опалення за показником індивідуального лічильника.
98. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості та за відсутності належних доказів, які би спростовували доводи позивача про споживання відповідачем теплової енергії згідно з індивідуальним лічильником у березні та квітні 2019 року, позов в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла згідно з даними індивідуального засобу обліку, в сумі 2275,83 грн., підлягає задоволенню.
      99. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 29590,06 грн вартості теплоенергії за опалення місць загального користування, колегія суддів зазначає наступне.
   100. В обґрунтування вказаної позовної вимоги, позивач посилається на те, що обсяг споживання теплоенергії у загальному по будівлі по вул. Проскурівській, 81 згідно з показниками загальнобудинкового лічильника є більшим, ніж сума показників індивідуальних лічильників кожного зі споживачів, за рахунок витрат теплоенергії, що транспортується по трубопроводах від загальнобудинкового лічильника до лічильника кожного із споживачів і також використовується на обігрів місць загального користування. Поряд з цим, також посилається на Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 (далі за текстом - Правила надання послуг з централізованого опалення). 
101. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, нежитлове приміщення за адресою: вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому, загальною площею 459,90 кв.м., належить відповідачу.
102.  Судовою колегією встановлено, що у 2017 році позивачем здійснено обстеження системи централізованого опалення      приміщення по вул. Проскурівській, 81 та складено акт від 13.09.2017, в якому зафіксовано, що на вводі у будівлю стадіону "Поділля" встановлено загальнобудинковий тепловий лічильник, від якого до споживачів (індивідуальних т.л.) проходять заізольовані та незаізольовані (у зв`язку з проходженням у важкодоступних місцях) трубопроводи системи централізованого опалення будівлі. Теплова енергія, яка втрачається у даних трубопроводах, відноситься до МЗК будівлі в цілому.
103. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що споживачами послуг теплопостачання в будівлі по вул. Проскурівській, 81 у м. Хмельницькому відповідно до наданих копій договорів, укладених з позивачем, є: ПП "Поділля-будінвест" (від 28.01.2008), ТОВ "Смарт ворлд ай ті" (ТОВ "Терралаб ай ті") (від 22.01.2016), ФОП Кудінов О.М. (від 29.07.2015), ФОП Олійник В.С. (від 08.07.2013), ТОВ "Поділля-кабель" (від 20.09.2010), Хмельницька ДЮСШ №1 (від 23.01.2017), Школа вищої спортивної майстерності (від 26.01.2017), ТОВ "Всесвіт преса" (від 02.11.2015), ФОП Лесів П.Р. (від 01.12.2014), ФОП Кулаков Т.Г. (від 04.10.2013), ФОП Царук Л.Й. (від 20.02.2008, 09.01.2018).
104. У пункті 6.10 договору від 01.01.2013 №3415/185, сторони погодили, що споживачі, які встановили у приміщенні прилад обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, згідно розрахунків.
105. Згідно з п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення вони регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).
106. Як вбачається з матеріалів справи, облік теплової енергії по будівлі по вул. Проскурівській, 81 у м. Хмельницькому здійснювався на підставі показів будинкового вузла обліку теплової енергії - будинкового лічильника SONOCOL (ультразвуковий), теплообчислювач 040 зав. №150304V152, що підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку від 29.01.2003. З огляду на зазначене, межа балансової відповідальності між споживачами та енергопостачальною організацією на момент укладення договору знаходилась на межі розподілу у точці встановлення загальнобудинкового засобу обліку(а.с. 80). 
107. Згідно поданими позивачем відомостями обсяг споживання теплової енергії у загальному по будівлі по вул. Проскурівська, 81 по загальнобудинковому лічильнику за вказаний позивачем період є більшим, ніж сума показників індивідуальних лічильників кожного з споживачів за рахунок витрат теплової енергії, що транспортується по трубопроводах від загальнобудинкового лічильника до лічильника кожного з споживачів і використовується на обігрів, в даному випадку, місць загального користування. Таким чином, у виставлених відповідачу рахунках позивачем зазначалась вартість теплоенергії по лічильнику відповідача та вартість теплової енергії трубопроводами, тобто на опалення місць загального користування. 
108. При цьому, колегія суддів відзначає, що наявність у відповідачу індивідуального лічильника теплоенергії не змінює межу балансової відповідальності сторін, оскільки дані за спожиту теплоенергію визначаються як за показниками індивідуальних лічильників, так за показниками будинкового лічильника теплової енергії, оскільки позивач несе  відповідальність за постачання теплової енергії лише до точки вводу зовнішньої теплової мережі до будинку, тобто до місця розташування будинкового засобу обліку теплової енергії. Водночас доказів укладення нового договору або додаткової угоди до договору від 01.01.2013 №3415/185, які б врегулювали питання встановлення нової межі розподілу балансової належності теплової енергії між споживачем та енергопостачальною організацією, сторонами суду не надано.
109. Пунктом 3 частини 2, частиною 4 статті 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" встановлено, що розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції),   опалення місць загального користування   та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляє між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
110. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
111. Згідно з ч. 6 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
112. Питання оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку врегульовано пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, на виконання якого наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006 року затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування  багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (далі за текстом - Методика).
113. Відповідно до п. 2.1.3 Методики, якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії  на  опалення місць загального користування з урахуванням утрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень.
114. Також згідно п. 3 розділу ІІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за №1502/32954 та набрала чинності 25.01.2019, у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення МЗК (місць загального користування) та допоміжних приміщень будівлі, визначається як різниця між обсягом теплової енергії, визначеної на підставі показань вузла комерційного обліку, та сумарним обсягом спожитої теплової енергії за показаннями вузлів розподільного обліку, а також з врахуванням обсягу витрат теплової енергії на функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
115. Таким чином, судом апеляційної інстанції враховується, що опалювальна площа відповідача згідно з договором від 01.01.2013 №3415/185 становить 459,90 кв.м. При цьому послуги з теплопостачання у будівлі по вул. Проскурівська, 81 у період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року надавались щомісячно різній кількості споживачів, відповідно, змінювався розмір загальної опалювальної площі та нарахування спожитої теплоенергії за показниками будинкового лічильника кожному з споживачів здійснювалось пропорційно його опалювальній площі.
116. Так, колегією суддів встановлено, що зменшення загальної площі з 3060,7 м.кв. до 3013,6 м.кв. в розрахунках позивача відбулась на підставі акта про обстеження системи централізованого опалення від 21.12.2017 р.,(а.с. 29) відповідно до якого одному із співвласників приватному підприємцю Царук Л.Й. у зв`язку з тим, що через приміщення №5, 6, 7 (під сходами стадіону) не проходить система централізованого теплопостачання будинку було зменшено опалювальну площу з 235,6 м.кв. до 188,5 м.кв., що спростовує посилання скаржника на некоректність розрахунку позивача теплової енергії транзитів трубопроводів. 
117. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що у виставлених до оплати рахунках вартість теплопостачання трубопроводами, на опалення місць загального користування зазначена у меншому розмірі (50%), ніж розмір вартості теплопостачання, обрахованої за формулами згідно з Методикою, оскільки 11.01.2017 відбулось спільне засідання власників приміщень та адміністрації МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» на якому було вирішено нараховувати плату за місця загального користування тим споживачам, що не користувались опалення згідно показників індивідуального лічильника, в розмірі 50%. Дану обставину відповідачем не заперечується. Отже, права відповідача жодним чином не порушувались, оскільки похибка у розмірі оплати застосована у бік зменшення.  
118. Отже, як вбачається з матеріалів справи, доказів, які б спростовували правомірність здійснення позивачем розрахунку нарахувань за надані відповідачу послуги з теплопостачання місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року у розмірі 29590,06 грн, відповідачем як суду першої так і апеляційної інстанції, не надано.
119. Згідно із ч. 2-3   ст. 13 ГПК України   учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
120. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 29590,06 грн вартості теплоенергії за опалення місць загального користування, підлягають задоволенню.
121. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
122. Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини      у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції      зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити      як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
123. Відповідно до   ст.73 ГПК України   доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
124. Згідно із п.1   ст.76 ГПК України   суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
125. Частинами 1-3   статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
126. У відповідності до   ст. 276 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
127. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
128. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку   ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269,   270,   273, 275,   276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд   
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон ЛТД" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2020 р. у справі №924/150/20 без змін.
2. Справу №924/150/20 повернути  Господарському суду Хмельницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "16" липня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.