ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5094/19  Номер провадження 22-ц/814/2046/20	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні в письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 березня 2020 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Зоріної Д.О.,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 березня 2020 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовлено.
З даною ухвалою не погодилася заявник ОСОБА_1  та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про видачу судового наказу.
Апелянт вважає таке рішення суду необгрунтованим, вказуючи на те, що на момент подачі нею заяви до суду першої інстанції про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, в провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука не перебувало справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо стягнення аліментів на утримання дитини тощо, а тому підстав у відмові не було.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, підстави якої вмотивовувала тим, що з лютого 2016 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відмовляючи у видачі судового наказу місцевий суд виходив з того, що в провадженні судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашової Н.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи – Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання яка є тотожною даній справі.
Апеляційний суд вважає висновки місцевого суду невірними.
Відповідно ч.1 ст. 165 ЦПК України Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 
1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;
2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;
3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;
4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;
5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;
6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;
7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;
8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;
9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет позову і з тих самих підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови вважаються не тотожними. 
З матеріалів справи вбачається, що як на час пред`явлення заяви про видачу судового наказу так і нас постановлення судом ухвали про відмову у видачі судового наказу неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, та про стягнення аліментів , не є тотожним позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину яка проживає разом з матір`ю. предмети позову та правові підстави позову є різними.
Зокрема , при вирішенні позову ОСОБА_2 необхідно спочатку визначити місце проживання дитини, а потім вже вирішувати питання про стягнення аліментів, а при вирішення заяви ОСОБА_1 в першу чергу необхідно виходити з захисту прав та інтересів дитини, яка фактично проживає разом з матір`ю. 
Враховуючи вищевикладене, предмет і підстави звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів та позовною заявою про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання не є тотожними.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального чи не правильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з викладеного , внаслідок грубого, істотного порушення норм процесуального права суддею місцевого суду було постановлено незаконну ухвалу про відмову у видачі судового наказу, що призводить до порушення прав та законних інтересів заявниці та її неповнолітньої дитини, та відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування такої ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи, що кінцеве рішення у справі не постановлено, питання щодо відшкодування судових витрат повинно бути вирішено місцевим судом при постановленні рішення в залежності від результатів розгляду справи.
Керуючись ч.1 ст. ст. 374 , ч.1 п. 4, ст. 379 , ст. 381,382, 382, 383,384 ЦПК України , суд , - 
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 березня 2020 року про відмову у видачі судового наказу - скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                П.С. Абрамов
Судді                                                                        Т.О. Кривчун
                                                                        О.В. Чумак