ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1342/20 Справа № 173/2618/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря - Мамедової О.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання дій пропиправними та про скасування нарахованої вартості необлікованого об`єму природного газу,–

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи його тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Між ним та відповідачем було укладено договір шляхом підписання заяви про приєднання до умов Договору. 27 квітня 2017 року він зробив заяву працівникам відповідача про наявність зовнішньої невідповідності параметрів мережі газопроводу, що проходить до його будинку. Також ним було допущено працівників відповідача до будинку для вчинення дій щодо усунення невідповідності параметрів як зовнішнього так і внутрішньої мережі газопроводу на його об`єкті побутового споживання. В результаті виконання його заяви, працівники відповідача припинили газопостачання на його об`єкті споживання шляхом встановлення інвентарної заглушки та склали акт про порушення від 27.04.2017 року. На підставі даного акту відповідачем було донараховано йому не облікований об`єм природного газу за вид порушення «несанкціонований газопровід», вартість якого встановила 142108 грн. 69 коп. 17.10.2017 року він звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовними вимогами про зобов`язання не нараховувати йому не облікований об`єм природного газу в сумі 142108 грн. 69 коп., та відновити газопостачання. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року його позовні вимоги були задоволені частково – скасовано нараховані збитки з оплати вартості не облікованого об`єму природного газу в сумі 142108 грн. 42 коп. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 року було скасоване рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року та у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Судом апеляційної інстанції зазначено, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог оскільки акт про порушення не оскаржувався. При розгляді справи судом першої інстанції було чітко встановлено неправомірність складання акту про порушення від 27.04.2017 року, протоколу № 692 від 24.05.2017 року та акту-розрахунку від 24.05.2017 року. Скасування донарахованого не облікового об`єму та обсягу природного газу за вид порушення «несанкціонований газопровід», вартість якого становила 142108 грн. 69 коп., можливе після скасування підстав для нарахування. Тому його позовні вимоги стосуються саме скасування неправомірно складених документів. Крім того, позивач вказує, що відповідачем були порушені його права як споживача на належне та неприривне отримання послуг з газопостачання та безпідставне нарахування об`єму природного газу на суму 142108.69 грн., що й стало підставою звернення до суду.
Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд визнати дії відповідача по складанню документів (Акту б/н від 27.04.2017 року про порушення, протоколу комісії № 692 від 24.05.2017 року і акту - розрахунку від 24.05.2017 року ) незаконними; визнати недійсним рішення комісії відповідача по розгляду акту б/н від 27.04.2017 року про порушення, оформленого протоколом № 692 від 24.05.2017 року; визнати дії відповідача незаконними та скасувати нарахований актом розрахунком від 24.05.2017 року нарахований йому не облікований об`єм природного газу, вартість якого складає 142108.69 грн.
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та на неправильне застосування норм матеріального права.
АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"  відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року — без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є користувачем послуг по газопостачанню за адресою: АДРЕСА_1 .
06 липня 2017 року за вказаною вище адресою працівниками відповідача при перевірці стану обліку природного газу абонента було виявлено порушення споживання природного газу, а саме наявність не санкціонованого газопроводу. Дане порушення було зафіксоване в акті відвідування від 27.04.2017 року.
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року встановлено факт виявленого порушення у вигляді не санкціонованого газопроводу у вигляді штуцера.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність порушення у домоволодінні позивача у вигляді несанкціонованого газопроводу встановлені рішенням суду, яке в цій частині не скановане і на час розгляду справи набрало законної сили, тому доказуванню не підлягають.
Суд першої інстанції в своєму рішенні вказує, що позивач сам посилається на наявність у його домоволодінні зовнішньої невідповідності параметрів мережі газопроводу, тобто про наявність штуцера було відомо позивачу. Будь-яких доказів про те, що позивач раніше, до перевірки 27.04.2017 року, звертався до відповідача з проханням чи вимогою усунути дане порушення позивачем не надано. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій відповідача по складанню документів (Акту б/н від 27.04.2017 року про порушення, протоколу комісії № 692 від 24.05.2017 року і акту розрахунку від 24.05.2017 року) незаконними, суд першої інстанції виходив з того, що, виявивши порушення у домоволодінні позивача, працівники відповідача склали необхідні документи, в яких зафіксували дане порушення; нормами цивільного законодавства не передбачено способу захисту порушених прав у вигляді визнання дій суб`єкта господарювання неправомірними.
Судом встановлено, що складеним комісією актом розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24.05.2017 року було визначено об`єм необлікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 17534.60 м.куб., а його вартість розрахована в сумі 142108 грн. 69 коп.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення комісії по розгляду акту про порушення та скасування нарахованої даним актом вартості визначено об`єм необлікованого (донарахованого) природного газу в сумі 142108 грн. 69 коп., суд першої інстанції посилався на необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, зокрема, позивачем не надано належних доказів та не зазначено обгрунтованих підстав для визнання рішення комісії недійсним; позивачем не надано доказів на підтвердження того, що, визначена сума об`єму і обсягу необлікованого (донарахованого) природного газу розрахована неправильно. 
В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 було скасоване рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Крім того, апелянт зазначає, що апеляційний суд Дніпропетровської області в своїй постанові вказав, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки акт про порушення ОСОБА_1 не оскаржувався. Таким чином, апелянт вказує, що саме у даній справі і розглядається правомірність дій відповідача по складанню акту. 
Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апеляційної скарги та звертає увагу на те, що в 2017 році позивач оскаржував в судовому порядку дії працівників ПАТ «Дніпропетровськгаз» та нарахування, які є предметом спору в цій справі. Так, рішенням Верхньодніпровського районного суду від 12.12.2017 року по справі №173/1197/17 позовні вимоги позивача до ПАТ «Дніпропетровськгаз» задоволено частково. Зокрема, скасовано нараховані позивачу збитки з оплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 142 108,69 грн. В іншій частині, а саме, у задоволенні позовних вимог позивача про зобов`язання відновлення газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено. При цьому, як вбачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції від 12.12.2017 року, суд погодився з доводами відповідача стосовно застосування положень ст.16 Цивільного Кодексу України до спірних правовідносин та зазначив, що ст. 16 ЦК України не передбачено, як спосіб захисту, визнання незаконним та скасування нарахованих збитків (вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу). В подальшому, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 року, прийнятою за наслідками розгляду апеляційної скарги ПАТ «Дніпропетровськгаз», рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог позивача було відмовлено у повному обсязі. При цьому, колегія судів суду апеляційної інстанції також погодилася з доводами ПАТ «Дніпропетровськгаз» та висновком суду першої інстанції щодо застосування положень ст.16 Цивільного Кодексу України до спірних правовідносин, про що окремо та детально було зазначено в мотивувальній частині постанови від 14.08.2018 року.
Апелянт в своїй скарзі також посилається на те, що ним було надано достатньо доказів того, що дії відповідача по складанню акту незаконні, у зв`язку з чим є незаконним донарахування збитків у розмірі 142108,69 грн., однак судом першої інстанції дані обставини проігноровано, зокрема, відсутність споживача при складанні Акту про порушення, відповідачем під час складання Акта та після його вручення позивачу не було надано жодного фото- або відеодоказу,який би підтверджував наявність порушення; відповідач не надав схематичне підтвердження існування або наявності такого порушення як “не санкціонований газопровід”.
Однак, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, за адресою АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» Споживач зобов`язаний, зокрема не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
Відповідно до п.п.1 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексом газорозподільних систем, що затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494 (далі - Кодекс ) до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.
Відповідно до глави І розділу 1 Кодексу ГРС, визначення основних термінів та понять, несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок) у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
27.04.2017 року при відвідуванні об`єкту позивача за адресою:  АДРЕСА_2 . Базарна,20 представниками Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» в присутності позивача виявлено несанкціонований газопровід (штуцер), про що складено Акт - відвідування з зазначенням виявленого порушення - наявність несанкціонованого газопроводу, про що ОСОБА_1 власноруч підписався в зазначеному акті.
Крім того, відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу на місці виявлення порушення представниками відповідача 27.04.2017 року складено акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до Кодексу. Акт про порушення складено в присутності споживача ОСОБА_1 , на об`єкті якого сталося порушення, та засвідчено його особистим підписом.
Під час виявлення порушення та складання акту представниками Оператора ГРМ (відповідача) у відповідності з пунктом 5 глави 5 розділу XI Кодексу здійснювалася фотозйомка для фіксації виявленого порушення, про що зазначено в акті про порушення № 422 від 27.04.2017 р.
Слід зазначити, що при складанні та підписанні акту про порушення ОСОБА_1 не надав жодних пояснень, зауважень, заперечень та доказів, що свідчило про його згоду із вказаними порушеннями.
Крім того, як вбачається з рішення Верхньодніпровського районного суду від 12.12.2017 року по справі №173/1197/17 (сторінка 3 та 5 рішення), суд при розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази (в тому числі фотознімки, де зафіксований штуцер, шланг, газова мережа), заслухавши пояснення позивача, представників сторін та покази свідків визнав доведеним та підтвердженим факт виявленого порушення у позивача, як споживача газу у вигляді несанкціонованого газопроводу (наявність штуцеру).
Відповідно до змісту частини 4 та 5 статті 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу Акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення. 
В подальшому, 10 травня 2017 року Акт про порушення було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» (Оператора ГРМ) та прийнято рішення про його задоволення повністю. Рішення оформлено Протоколом від 24 травня 2017 року № 692, оскільки рішення за актом про порушення не було прийнято 10 травня і засідання комісії було перенесено.
Відповідно до п.1.1. п.1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРО, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу.
В наступну чергу відповідності до п. 1 гл. З р. XI Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Відповідно до п.11 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Складеним актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24.05.2017 року було визначено об`єм не облікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 17 534,60 м3. Період нарахування з 27.04.2015 року по 26.04.2017 року. Його вартість склала 142 108,69 грн.
       Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу XI Кодексу вартість необлікованого об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу в результаті задоволення акта про порушення зазначена в окремому платіжному рахунку та направлена ОСОБА_1 поштовим відправленням, яке він отримав.
       Колегія суддів також звертає увагу на те, що рішення суду як першої так і другої інстанції прийняті при розгляді справи №173/1197/17 підтверджено законність та правомірність дій працівників ПАТ «Дніпропетоовськгаз» при складанні акту про порушення, обставин розгляду цього акту на засіданні комісії по розгляду актів про порушення та послідуючого нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 142108,69 грн. набрали законної сили, а обставини, встановлені ними, не підлягають повторному доказуванню, з огляду на зміст ст. 82 Цивільного процесуального Кодексу України.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність та необгрунтованість позовних вимог позивача.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано ухвалив рішення в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наявних в матеріалах даної справи.
А тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                                 В.С. Городнича

Судді:                                                                         О.П. Варенко

                                                                        О.В. Лаченкова