ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 року
м. Харків
Справа № 612/78/20
Провадження № 22-ц/818/3443/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – Хорошевського О.М.
Суддів: Бурлака І.В., Яцина В.Б.,
секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи :
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ-БЛИЗНЮКИ»
Відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія – Близнюки» на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020  року постановлену суддею Масло С.П., 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія – Близнюки» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання зловживання правом, наведення завідомо неправдивих даних та стягнення збитків спричинених зловживанням правом,
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ТОВ «Софія-Близнюки» звернулась до суду із позовом, в якому просила: визнати зловживання правом подачу безпідставного позову, який має очевидно штучний характер та наведення завідомо неправдивих даних про наявну заборгованість СТОВ «Софія – Близнюки» перед ОСОБА_2 у сумі 7406,76 грн., з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі №612/752/18 за позовом ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія – Близнюки» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення невиплаченої орендної плати; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитки вчинені останніми в наслідок зловживання правом в сумі 8816 грн.
Позовна заява мотивована тим, що в провадженні Близнюківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 612/752/18 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія-Близнюки» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення невиплаченої орендної плати, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення про задоволення цих позовних вимог. Під час розгляду цієї справи позивач та особа, яка звернулась до суду з позовом в інтересах позивача не надали докази наявності заборгованості по орендній платі, тому вважає, що заявлені позовні вимоги були безпідставними, а ОСОБА_1 зловживаючи правом без доказово звернувся до суду з явно штучним позовом начебто в інтересах ОСОБА_2 . Також, зазначає, що Близнюківський районний суд Харківської області під час розгляду цієї справи безпідставно та в порушення ч.9 ст. 83 ЦПК України прийняв заяву ОСОБА_2 від 23.04.2019 про підтвердження певних фактів по справі, а під час апеляційного розгляду цієї справи доводи та докази подані ТОВ «Софія-Близнюки» до уваги взяті не були, в результаті чого рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а їх апеляційна скарга без задоволення. На підставі цього рішення ТОВ «Софія-Близнюки» було змушено перерахувати ОСОБА_2 1409,60 грн. судового збору та 7406,76 грн. вигаданого боргу, які є збитками в розумінні ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, внаслідок зловживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїм правом. З посиланням на ч.1 ст. 44, п. 3 ч.2 ст. 44 ЦПК України зазначає, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Софія – Близнюки» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання зловживання правом, наведення завідомо неправдивих даних та стягнення збитків спричинених зловживанням правом – закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд справи з таких підстав та з таким предметом не відноситься до юрисдикції будь-якого суду. Роз`яснено позивачу, що звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ТОВ «Софія-Близнюки» звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження подальшого розгляду.
Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що судом належним чином не з`ясовано обставини справи та зроблено помилковий висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення яке є предметом даного позову набрало законної сили. Позивач шляхом подання цього позову намагається переглянути рішення суду яке набрало законної сили. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із вказаним позовом позивач послався на ч.1 ст. 44, п. 3 ч.2 ст. 44 ЦПК України та зазначив, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, оскільки, по-перше, під час розгляду цієї справи сторона позивача не надала докази наявності заборгованості по орендній платі, по-друге, суд першої інстанції безпідставно прийняв заяву ОСОБА_2 про підтвердження певних фактів по справі, а під час апеляційного розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції доводи та докази подані ТОВ «Софія-Близнюки» до уваги взяті не були.
Крім того просила стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитки вчинені останніми в наслідок зловживання правом в сумі 8816 грн.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а оскільки вимоги щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитків, які вчинені останніми в наслідок зловживання правом в сумі 8816 грн. є похідними від первинної вимоги, то їх розгляд також не можливий в порядку цивільного судочинства в рамках поданого позову.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною другою статті 44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Звертаючись до суду із вказаним позовом ТОВ «Софія-Близнюки» по суті своїх позовних вимог просить переглянути рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року. Вся доводи позовної заяви зводяться до переоцінки дій суддів які розглядали справу, та тлумачення норм права яким cуд на її думку повинен був керуватися. Також позовні заява містить клопотання про стягнення збитків які спричинені внаслідок зловживання правом в сумі 8816 грн. Однак йдеться про грошову суму сплачену позивачем на виконання рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року.
Судова колегія звертає увагу на те, що клопотання про застосування положень п.3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України може бути заявлено під час розгляду справи у суді, а не як окрема позовна заява до суду. Тобто фактично позивач просить про перегляд рішення суду першої та апеляційної інстанції і поворот виконання цих рішень. Оскільки процесуальне законодавство не передбачає інший порядок перегляду рішень суду, що набрали законної сили суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розгляду заявлених ТОВ «Софія-Близнюки» вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до думки про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 44, 148, 367, 368, 374, 375, 381-384, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Софія-Близнюки» залишити без задоволення.
Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, в порядку ст.389 ЦПК України.
Головуючий                                                        О.М. Хорошевський
Судді                                                                 І.В.Бурлака
В.Б.Яцина
Повний текст постанови складено 17.09.2020 року.