Справа № 740/2646/20 	Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П. 	
Провадження № 33/4823/308/20 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2020 року,

                               В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, розлучений, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,   

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як установив суд, 13 червня 2020 року о 14 годині 55 хвилин по вулиці Шевченка в м. Ніжин Чернігівської області, ОСОБА_1 на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не дотримався вимог п. 13. 3 Правил дорожнього руху при здійсненні маневру обгону, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_2 , від якого  обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, через скасування акту, який передбачав відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи  тим, що судом не було з`ясовано та не  прийнято до уваги, що на час судового розгляду справи відповідальність за ст. 130 КУпАП була скасована Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 321-ІХ від 03.12.2019, який набрав чинності з 01 липня 2020 року.
Провадження у справі за статтями 124 та 122-4 КУпАП просить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через не доведення його винуватості у вчиненні  правопорушень. Аргументує тим, що матеріали справи не містять жодного беззаперечного доказу того, що саме його автомобіль був учасником дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його транспортний засіб не має механічних ушкоджень від зіткнення з іншим автомобілем.
Звертає увагу на те, що час його огляду,  зазначений у медичному висновку № 35,  не відповідає часу вчинення інкримінованого правопорушення, а особа, яка значиться такою, що направила його на проведення огляду, не є тією  особою, яка здійснювала провадження у даній справі. Огляд  особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог КУпАП, вважається недійсним.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як того вимагають положення  ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Як убачається з матеріалів справи та переглянутого відеозапису,  саме водій ОСОБА_1   13 червня 2020 року перебував за кермом автомобіля Хонда Акорд, номерний знак НОМЕР_1 , який був відшуканий працівниками поліції за наслідками повідомлення про те, що вказаний транспортний засіб став причиною дорожньо-транспортної пригоди та з місця скоєння ДТП зник, не реагуючи на звукові сигнали іншого автомобіля.
При цьому, водій та пасажирка автомобіля Ауді, який постраждав у даній дорожньо-транспортній пригоди, упізнали водія ОСОБА_2 за зовнішніми ознаками та запам`ятали цифри реєстраційного номеру автомобіля. 
На час затримання  інспектором поліції Мазком В. Г. автомобіля марки Хонда Акорд, на ньому були виявлені  механічні пошкодження правого крила, колеса, правого дзеркала заднього виду, які  з урахуванням  пошкоджень  на автомобілі марки «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_2 ,  характерні для  зіткнення  автомобілів при не дотриманні бокового інтервалу,
З переглянутого відеозапису убачається, що на час виявлення автомобіль Хонда Аккорд, номерний знак НОМЕР_1 ,  перебував у русі та не був припаркований, як на це вказував правопорушник та свідок ОСОБА_3 , а  коли патрульний автомобіль до нього наблизився, з нього вибіг ОСОБА_1 , а не інша особа, який намагався втекти у двір. 
Під час судового розгляду судом були допитані усі очевидці подій, які  одностайно вказали, що автомобілем Хонда керував саме ОСОБА_1 , саме цей автомобіль порушив Правила дорожнього руху при обгоні, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, після чого не зупинився та втік з місця пригоди.
Крім того, працівники поліції у судовому засіданні повідомили, що окрім пояснень свідків про причетність автомобіля Хонда Аккорд до дорожньо-транспортної пригоди, зазначене підтверджується записами з камер відео спостереження, які встановлені по місту Ніжин.
Отже, судом беззаперечно встановлено, що саме автомобіль Хонда Аккорд, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , порушив вимог п.  13. 3 та 2.10 Правил дорожнього руху, а версія апелянта про те, що автомобілем він не керував, є неправдивою.
Підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Пункт 2.9 «а» Правил  дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130  КУпАП.
Після зупинки автомобіля, у ході спілкування з водієм, у поліцейських виникли підозри, що ОСОБА_1   має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти освідування на місці зупинки приладом Драгер, на що водій відмовився та погодився проїхати до лікарні.
З висновку  медичного огляду  № 35 від 13 червня 2020 року видно, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4).
Те, що час освідування не відповідає часу вчинення ОСОБА_1 правопорушень,  указаних у протоколах про адміністративні правопорушення, є об`єктивним з огляду на те, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль залишив місце аварії, розшукувався, відповідно і час огляду водія відповідає фактичному перебігу подій, водія обстежили після того як знайшли та зупинили.
Відповідно до  п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати адміністративні протоколи, у тому числі і щодо порушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу.
Поліцейський патруль складається не менше як з двох поліцейських і кожен з них має право на оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як інший може відбирати пояснення у свідків, складати схеми тощо. Усі патрульні уповноважені на оформлення процесуальних документів, в тому числі і написання  направлення водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
У даному провадженні ОСОБА_1 було вчинено три адміністративні правопорушення, складені три протоколи,  різними поліцейськими, що не суперечить чинному закону та вимогам  підзаконних актів.
Отже, коли огляд ОСОБА_1 був проведений з дотриманням вимог Інструкції та вимог КУпАП, лікарем КНП «Ніжинська центральна міська лікарня», у присутності працівника поліції, то підстав стверджувати що отриманий в результаті огляду висновок лікаря не відповідає вимогам Закону та має бути визнаний не належним доказом, відсутні.
В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог ст. 252 КУпАП надано оцінку фактичним даним, зазначеним у протоколах про адміністративні правопорушення, у сукупності з іншими зібраними доказами, а також надано оцінку поясненням самого водія та наведені мотиви прийнятого рішення та їх обґрунтування.
Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
З 01 липня 2020 року  набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і за відповідні дії передбачена кримінальна відповідальність.
Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на яку вказує апелянт, передбачена пунктом 6 статті 247 КУпАП, як скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність, у даному випадку відсутня.
В силу ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Не можна засудити особу за злочин, який на час вчинення визнавався як правопорушення.
Згідно положень, які містяться у частині другій статті 4 КК України, відповідно до яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом, що діяв на час вчинення цього діяння. 
Таким чином, у даному випадку має місце ультраактивна (переживаюча) дія Закону, коли приписи нормативно-правового акту, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акту, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.
Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
Більш того, 03 липня 2020 року положення Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018 були декриміналізовані Законом № 720-IXвід 17 червня 2020 року з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня  2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення  його до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130  КУпАП, без змін.     

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець