Єдиний унікальний номер справи 369/13025/18
Провадження №22-ц/824/4169/2020

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді   Журби С.О., 
суддів                        Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Тімуш Д.І.
розглянувши справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання розпорядження незаконним та визнання права на приватизацію,
 
 В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання розпорядження незаконним та визнання за ним права на приватизацію житлового приміщення. 
Свої вимоги мотивував тим, що судовим рішенням за ним визнано право користування однокімнатною квартирою, в якій він проживає і зареєстрований. Позивач  уклав договір комунальним підприємством про надання житлово-комунальних послуг,  сплачує плату за утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. У 2018 році звернувся до відповідача із заявою щодо приватизації квартири, але отримав лист про відмову в задоволенні заяви. При цьому жодних зауважень щодо процедури звернення із заявою відповідач не висловив. Вважає таке розпорядження органу приватизації незаконним, таким, що суперечить законодавству України та порушує його право на приватизацію майна, право користування яким він набув на законних підставах. Просив суд визнати незаконним розпорядження відповідача від 15 серпня 2018 року та визнати за ним право на приватизацію житлового приміщення; зобов`язати орган приватизації здійснити належні дії щодо приватизації за ним вказаного житлового приміщення.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року позов задоволений частково, визнано незаконним розпорядження органу приватизації житлового фонду виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області №7 від 15 серпня 2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право власності на житло позивачу, зобов`язано орган приватизації повторно розглянути заяву  ОСОБА_1  про передачу квартири у приватну власність та видачу свідоцтва про право власності на таку квартиру. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає рішення суду незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову не відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки у позивача відсутній ордер на вселення в квартиру, який є підставою для її приватизації. Визнання судовим рішенням права користування квартирою не є підставою для видачі ордера, відтак та не є й підставою для виведення квартири з комунальної власності. Крім того рішення про користування квартири не передбачає права на її відчуження і на перехід з комунальної власності в приватну власність позивача. З цих підстав вважає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та помилковим.  
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовано виходив з того, що підстава для відмови в задоволенні заяви позивача про приватизацію житла, застосована відповідачем, не відповідає вимогам закону, відтак таке рішення підлягає скасуванню. 
З наведеною позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, що прямо передбачені законом. 
 Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням органу приватизації житлового фонду виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області №7 від 15 серпня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло. При цьому в якості підстави було зазначено: «згідно рішення суду визнано тільки право користування». Про дану підставу відмови вказано і у листі виконавчого комітету ради №3/02-1744 від 03 вересня 2019 року. В той же час жодним положенням чинного законодавства України не передбачено такої підстави для відмови у здійсненні приватизації житла особами, які мають право користування ними. За таких умов суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про незаконність такої відмови.  
Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, представник відповідача посилався на те, що вищевказана підстава для відмови позивачу у задоволенні його заяви була не такою, як зазначена в рішенні, а фактично в приватизації було відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача ордеру на спірне приміщення. В той же час, як цілком слушно вказав суд першої інстанції, усі підстави для прийняття відповідного рішення органом приватизації мають бути зазначені ним у своєму рішенні. В той же час в оскаржуваному рішенні інших, ніж зазначено вище, підстав для відмови позивачу в приватизації не вказано. Не були доведені посилання апелянта й за допомогою інших належних доказів, представлених до суду, відтак вини не можуть бути прийняті судом. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи викладене,  колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, за таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
      
      П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення. 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді:                                                                                                           Т.О. Писана    

К.П. Приходько