Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/263/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Майданніков О. І. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року.                                                        м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі  секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1  та його захисника - адвоката Таран Л.І., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 30.06.2020, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий електриком-монтером в ТОВ «Електромонтаж»,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 30.06.2020  ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Згідно постанови суду ОСОБА_1 25.05.2020 о 00 год. 59 хв. в м. Кропивницькому по пров. Водяний, 22, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складений з багаточисельними порушеннями, а тому є недопустимим доказом по справі. Також, під час його зупинки він був затриманий поліцейськими, однак протокол затримання в матеріалах справи відсутній і на відеозаписі події також не зафіксовано, що поліцейськими складався протокол про адміністративне затримання та не надано йому захисника, що є грубим порушенням гарантованим Конституцією України. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735МВС, а тому за відсутності відповідного направлення вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленої чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм. Також, його захисником піддавались сумніву письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, чи дійсно в їх присутності йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою пристрою Драгер та у закладі охорони здоров`я та у якому саме закладі, чи виписувалось відповідне направлення для проходження медичного огляду та чи не є вказані свідки працівниками правоохоронних органів та зацікавленими особами. 
Вказує і на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, скаржник вважає постанову суду першої інстанції безпідставною і незаконною, оскільки досліджені судом докази не підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Таран Л.І.,які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, допитавши в суді апеляційної інстанції свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини складання адміністративного протоколу, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 086477 від 25.05.2020 (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.3-4), відеозаписом події (а.с.7), з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.
Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що він 25.05.2020 близько 18.00 години поїхав на кладовище на могилу до дружини, та пробув там до 20.00 години. Коли повертався додому по вул. Чайковській його автомобіль поламався, а тому він ремонтував його приблизно до 24.00 години. Відремонтувавши автомобіль він вирішив заїхати на заправку, але по пров. Водяний, через те, що він на перехресті не міг довго рушити з місця, працівники поліції його зупинили. Оскільки у нього не було посвідчення водія він надав паспорт, який працівники поліції забрали. Через це він вдарив працівника поліції, і йому вдягнули кайданки. Вказує, що йому пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні, але він відповідав, що поки кайданки не знімуть він нічого проходити не буде. Потім зупинили свідків та склали протокол про адміністративне правопорушення, який він відмовився отримувати та підписувати. Свідками були чоловік та жінка. Він не бачив як складався протокол. Вказав, що вживав пляшку пива приблизно о 20.00 годині.
 
Допитана в апеляційному суді свідок ОСОБА_2 пояснила, що 25.05.2020 вночі в м. Кропивницький, на якій вулиці зараз вже не пам`ятає, вона їхала з ОСОБА_3 . Їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками. Вони погодилися, і їм пояснили що водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці так і в лікарні, однак він в їх присутності відмовився проходити такий огляд. Під час зачитування поліцейським анкетних даних водія, останній вирвав документ і вдарив поліцейського, а тому його було затримано. Протокол про адміністративне правопорушення складався на місці і оголошувався у їх присутності.
 
Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 , пояснив, що 25.05.2020 близько 01.00 години ночі, в м. Кропивницький їхав на своєму автомобілі з ОСОБА_2 . За Клинцовским мостом навпроти заправки побачили поліцейських і зупинились. Працівники поліції запросили їх бути свідками та вказали, що зупинили п`яного водія. На пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медзакладі водій відмовився у їх присутності. Потім водій вирвав у поліцейського свої документи та вдарив поліцейського в обличчя, тому водія затримали. Протокол про адміністративне правопорушення складався на місці у їх присутності, а в нього як у свідка відібрали пояснення.
 
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність я за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 086477 від 25.05.2020 (а.с.1) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які в апеляційному суді повністю підтвердили факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, як на місці зупинки так і медичному закладі, а тому даний протокол є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитані в апеляційному суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили, що були запрошені працівниками поліції як свідки за порушення  правил дорожнього руху  водієм ОСОБА_1 . Працівники поліції запропонували водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та продути на місці прилад «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.
Крім того, дані відеозапису дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.
Що стосується доводів про відсутність направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735МВС, апеляційний суд зазначає, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проводиться за обов`язкової участі поліцейського. Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що скаржник на місці його зупинки у присутності двох свідків відмовився від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, що підтверджується і переглянутим в апеляційному суді долученим до справи відеозаписом, а тому доводи правопорушника з приводу того, що поліцейськими безпідставно не було виписано направлення на огляд, є помилковими.
Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутній протокол його затримання працівниками поліції, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують.
Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його захисником суду апеляційної інстанції не надано. Відомості про оскарження ОСОБА_1 заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому ст. 267 КУпАП, відсутні.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах адміністративної справи.
Тому, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме відмови водія від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Подане до апеляційного суду клопотання адвоката Таран Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч.1 ст. 247 КУпАП, стороною захисту в судових дебатах фактично не підтримано, оскільки захисник просила скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити саме з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тому апеляційний суд не входить до розгляду по суті означеного клопотання.
При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 , фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції Закону цієї статті від 07 липня 2016 року.
Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

        ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 30.06.2020 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:        
Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.