ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2020 року           справа №234/4863/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохін А.А. 
                                  Сіваченко І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Кониченко О.М.) від 28 травня 2020 року у справі № 234/4863/20 (дата складання повного тексту рішення 28 травня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дії щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг в період з 15.02.2019 року по теперішній час, протиправними; зобов`язати призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявами від 15.02.2019 року, від 13.08.2019 року та від 05.02.2020 року у зв`язку з працевлаштуванням.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року позовні вимоги задоволено, визнано дії щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг в період з 15.02.2019 року по теперішній час, протиправними; зобов`язано призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявами від 15.02.2019 року, від 13.08.2019 року та від 05.02.2020 року у зв`язку з її працевлаштуванням.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що адресна допомога позивачу була припинена з 10.06.2015 року відповідно до пункту 7 Порядку №505, а працевлаштувалась вона згідно наданої довідки з 03.09.2018 року, тобто після спливу місячного строку. Відповідно до п. 12 Порядку 505 у разі припинення виплати допомоги на підставі п. 7 Порядку № 505 її виплата може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органові про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги. Відповідач вважає, що п. 3 Порядку №505 не передбачає виключень на призначення щомісячної адресної допомоги для осіб, які після припинення виплати грошової допомоги відповідно до п. 7 Порядку № 505, працевлаштувалися на роботу.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому позивачка проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просила розгляд справи проводити за її відсутністю.
Відповідачем на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано заяву в якій відповідач просить розгляд адміністративної справи проводити за відсутністю представника відповідача. 
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачка знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 34827 від 02.11.2018 року. 
Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.
Син позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Донецьк, про що 29.12.2010 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис №1101 та видано відповідне свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 .
Наявність родинних зв`язків та їх ступінь між позивачкою та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_2 , згідно якого позивачка є матір`ю ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 0000206254 від 02.11.2018 року. 
Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.
Позивачка 10.02.2015 року звернулась до відповідача з заявою про призначення державної щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року.
В заяві було зазначено, що вона працює в ПАТ «Концерн «Стирол» м. Горлівка Донецької області.
Рішенням від 13.02.2015 року позивачці на сім`ю призначена виплата грошової допомоги на період з 10.02.2015р. по 09.04.2015р. - у щомісячному розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. - на позивачку, 884,00 грн. - на дитину), на період з 10.04.2015р. по 09.06.2015р. - у щомісячному розмірі 1105,00 грн. (221,00 грн. - на позивачку, 884,00 грн. - на дитину), на період з 10.06.2015р. по 09.08.2015р. - у щомісячному розмірі 884,00 грн. (884,00 грн. - на дитину).
З 10.06.2015 року виплата адресної допомоги позивачці припинена відповідно до п. 7 Порядку № 505.
Надалі до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради з питання призначення адресної допомоги позивачка, як представник сім`ї, зверталась неодноразово.
Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, згідно відповідних рішень управління, була призначена позивачці на сім`ю з урахуванням п. 7 Порядку № 505 на відповідні періоди: з 10.08.2015р. по 09.02.2016р., з 10.02.2016р. по 09.08.2016р., з 10.08.2016 р. по 09.02.2017р., з 16.02.2017р. по 15.08.2017р., з 16.08.2017р. по 15.02.2018р. - у щомісячному розмірі 884,00 грн., з 16.02.2018р. по 15.08.2017р., з 16.08.2018р. по 15.02.2019р. - у щомісячному розмірі 1000,00 грн. - тільки на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 03.09.2018 року позивачка працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-ЮТАПС», ЄДРПОУ 32934880.
В заявах позивачці від 15.02.2019 року, від 13.08.2019 року, 05.02.2020 року зазначено, що вона працює в ТОВ «Союз-Ютапс».
Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, згідно відповідних рішень управління, була призначена позивачці на сім`ю з урахуванням п.п. 3, 7 Порядку № 505 на відповідні періоди: з 16.02.2019р. по 15.08.2019р., з 16.08.2019р. по 15.02.2020р., з 16.02.2020р. по 15.08.2020р. - у щомісячному розмірі 1000,00 грн. - тільки на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На теперішній час допомога виплачується позивачці в розрахунку тільки на її сина.
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним питанням даної справи є не призначення позивачці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі п. 7 Порядку № 505.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу вимог статі 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон N 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 ( в редакції,чинної у спірний період) (далі Порядок №505).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. 
За приписами п.3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:
для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);
для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;
для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).
Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.
Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається. 
Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (п.5 Порядку №505).
Відповідно до п.7 Постанови №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
За приписами п.12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що з системного аналізу норм зазначеного Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, в разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.
Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але також відповідає духу та меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Слід звернути увагу на те, що Порядком №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Крім того, пунктом 6 Порядку №505 визначені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки на момент звернення до відповідача з заявою про призначення адресної грошової допомоги позивачка була офіційно працевлаштована, то відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні зазначеної допомоги.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №234/4863/20 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №234/4863/20 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 04 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 04 серпня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                             І.В. Сіваченко