ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1410/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 ( суддя першої інстанції Брегей Р.І.) в адміністративній справі №340/1410/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення грошової компенсації і моральної шкоди,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 )про визнання протиправними дій стосовно невиплати грошової компенсації за не отримане речове майно (далі компенсація).
У відзиві на позов відповідач, зазначив, що військова служба є публічною службою, тому отримання грошової компенсації за недоотримане речове майно пов`язане з проходження публічної служби. При цьому вказав, що відображення  суми грошової компенсації  вартості за неотримане речове майно у сумі 1  622,43 грн. це є механічною помилкою при підготовці наказу.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду. Позов залишено без розгляду.
З апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 вважає ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.
Перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції послався на приписи ч. 2 статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також, суд послався на постанову Касаційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у аналогічній справі №821/2/18.  
Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції так  як, судом першої інстанції не  враховано,  що саме з моменту порушення права на одержання речового майна або грошової компенсації замість нього, розпочався перебіг строку звернення до суду.  
З матеріалів справи вбачається, що позивач ставив питання про стягнення компенсації за не отримане речове майно за період до серпня 2019 року, а до суду з зазначеним позовом звернувся лише у травні 2020 року. 
При винесені спірної ухвали, суд не врахував наступне.
Частиною першою статті 91 цього Закону встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 (далі - Порядок № 178): виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.
Згідно пункту 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Пунктом 4 Порядку № 178 встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації .
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку № 178).
Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі -Інструкція № 232), встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку № 178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.
Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.
Отже, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. 
Застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу) зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 року у справі № 803/756/17 (К/9901/38716/18), у постанові від 17.01.2019 року у справі № 822/2309/17 (К/9901/20221/18),.
Відтак, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 серпня 2019 року в справі № 2040/7697/18.
Отже, оскільки виплата грошової компенсації за недоотримане речове майно здійснюється за заявою (рапортом), яку військовослужбовець може подати й  після свого звільнення.
Між тим, суд першої інстанції,  цих питань не з`ясував та не встановив обставин звернення позивача із рапортом про виплату компенсації за неотримане речове майно, а відтак, висновок про порушення строків звернення до адміністративного суду є передчасним.
Колегія суддів зазначає, що предметом у зазначеній категорії справ, належать, до категорії справ щодо проходження публічної служби, однак безпосередньо стосується порушення майнових прав особи, яке пов`язане зі звільненням з публічної служби.
Належність позивачу права на означене речове майно підтверджується довідкою від 30.08.2019 року № 57 (а.с.8) про вартість речового майна, що належить до видачі старшому солдату ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, в якості гарантій соціального і правового захисту військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
До таких гарантій належить і продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, визначене статтею 91 вищевказаного Закону, в тому числі і речове забезпечення військовослужбовців або грошова компенсація вартості за неотримане речове майно.
Дана компенсація не входить до складу грошового забезпечення та до виплат, які б належали позивачу при звільненні, та носить одноразовий характер.
Такий висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у аналогічній справі №821/2/18, на який до речі посилався суд першої інстанції.
Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
Таким правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року (справа №803/756/17; адміністративне провадження №К/9901/38716/18).
На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.
Крім того, ні в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні в Порядку № 178 не встановлено строку подачі рапорту чи заяви про виплату грошової компенсації. Тобто цей термін не обмежується будь-яким нормативним документом.
Крім того не заслуговує на увагу позиція щодо пропуску строку звернення до суду позивачем, оскільки частиною другою статті 122 КАС України встановлено шестимісячний строк, який обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення  своїх прав, свобод і інтересів.
Отже апеляційна скарга ОСОБА_1 про скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 3  ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись статтями  311, 312,  315,  320,  322,  325 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 в адміністративній справі №340/1410/20 про залишення позовної заяви без розгляду скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України
Повне судове рішення складено 25.08.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва