ПОСТАНОВА
Іменем України

02 липня 2020 року   
Київ
справа №640/21181/18
адміністративне провадження №К/9901/30995/19
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №640/21181/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2019 року (суддя              Клочкова Н.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року (головуючий суддя - Чаку Є.В., судді: Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.),- 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ЕЛЕМЕНТ НАФТА») звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року №0003564712 в повному обсязі та від 2 серпня 2018 року №0003574712 в частині наступного зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: по декларації № 9074978467 від 26 квітня 2017 року, поданій за 1 квартал 2017 року, на 5499 грн; по декларації № 9141315165 від 20 липня 2017 року, поданій за півріччя 2017 року, на 11832 грн; по декларації № 9225485800 від 30 жовтня 2017 року, поданій за три квартали 2017 року, на 11832 грн; по декларації № 9298543740 від 9 лютого 2018 року, поданій за 2017 рік, на 22251 грн.
В обґрунтування вимог щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року №0003564712 позивач вказав, що з урахуванням алгоритму обрахунку рядка 19 податкової декларації з податку на прибуток (далі - Декларація) включення позивачем до рядка 18 Декларації за 2016 рік суми донарахованого за попередній звітний період сплаченого 13 грудня 2016 року податку не могло привести до завищення суми від`ємного значення показника рядка 19 Декларації, оскільки вказана сума впливає на показник фінансового результату до оподаткування за наступний звітний (податковий) період поточного року (тобто 4 квартал 2016 року), і відповідно зменшує показник рядка 17, оскільки Декларація нараховується наростаючим підсумком.
Незгоду з податковим повідомленням-рішенням від 2 серпня 2018 року №0003574712 в частині наступного зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 22251 грн позивач вмотивував тим, що посадові особи контролюючого органу правильно встановили факт завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік на суму 22251 грн. Проте в силу положень підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України встановлене завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування станом на 2017 рік є актуальним і на 1 січня 2018 року, вказаний розмір завищення (22251 грн) переходить з 2017 року до 1 кварталу 2018 року, а тому не підлягає повторному донарахуванню.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року № 0003564712, яким TOB «Елемент Нафта» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 544725 грн., з них 363150 грн. - за основним платежем, 181575 грн. - за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року № 0003574712 в частині наступного зменшення  суми від`ємного значення оподаткування податком на прибуток у розмірі: декларація № 9074978467 від 26 квітня 2017 року, подана за 1 квартал 2017 року, завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 5499 грн; декларація № 9141315165 від 20 липня 2017 року, подана за півріччя 2017 року, завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 11832 грн; декларація  № 9225485800 від 30 жовтня 2017 року, подана за три квартали 2017 року, завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 11832 грн; декларація № 9298543740 від 9 лютого 2018 року, подана за 2017 рік, завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 22251 грн.
Вирішуючи спір, суди встановили, що посадовими особами контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 липня 2016 року по 1 червня 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16 липня 2018 року №68/28-10-47-12/39564815. 
Перевіркою встановлено порушення:
- підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у періоді, що перевірявся, у тому числі по періодах: І квартал 2017 року - 5499 грн, півріччя 2017 року - 11832 грн, три квартали 2017 року - 11832 року, 2017 рік - 22251 грн, І квартал 2018 року - 22251 грн. 
- пункту 46.5 статті 46, пункту 48.1 статті 48 ПК України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на прибуток на 363150 грн.
На підставі вказаного акта перевірки, з урахуванням розглянутих заперечень, Офісом ВПП ДФС 2 серпня 2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 0003564712, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 544725 грн., з них 363150 грн. - за основним платежем та 181575 грн. - за штрафними санкціями;
- № 0003574712, яким позивачу зменшено від`ємне значення оподаткування податком на прибуток у розмірі: по декларації № 9074978467 від 26 квітня 2017 року, поданій за І квартал 2017 року, на 5499 грн; по декларації № 9141315165 від 20 липня 2017 року, поданій за півріччя 2017 року, на 11832 грн; по декларації № 9225485800 від 30 жовтня 2017 року, поданій за три квартали 2017 року, на 11832 грн; по декларації № 9298543740 від 9 лютого 2018 року, поданій за 2017 рік, на 22251 грн; по декларації №9073072455 від 20 квітня 2018 року, поданій за І квартал 2018 року, на 22251 грн.
Задовольняючи вимоги адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що позивач правильно з метою уникнення подвійного нарахування податку на прибуток за декларацією, в якій для визначення фінансового результату до оподаткування було враховано результати документальної перевірки, у рядку 18 Декларації врахував суму донарахованого податкового зобов`язання, збільшивши на цю суму показник, який був відображений у рядку 17 Декларації за попередній звітний (податковий) період поточного звітного року. Такі дії позивача також узгоджуються і з офіційно наданими органами ДФС України податковими консультаціями та роз`ясненнями.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року №0003574712 суди вказали, що контролюючий орган всупереч приписів підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України дійшов висновку про необхідність зменшення від`ємного значення на 73665 грн замість 22251 грн, оскільки вказана сума завищення переходить з 2017 року до І кварталу 2018 року, тобто вона не підлягає повторному донарахуванню.
Не погодившись з рішеннями судів, Офіс ВПП ДФС подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в позові. 
У касаційній скарзі скаржник наполягає на безпідставності включення позивачем до рядка 18 Декларації суми донарахованого та сплаченого податку на прибуток в розмірі 363150 грн, оскільки такі дії призвели до завищення значення рядка 19 Декларації. Посилання судів попередніх інстанцій на роз`яснення органів ДФС України є недоречними, оскільки вони не є ні узагальнюючою, ні індивідуальною податковою консультацією у розумінні приписів статті 52 ПК України. Такі посилання підлягають виключенню з мотивувальної частини судових рішень. З приводу податкового повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року № 0003574712 відповідач стверджує, що висновок судів про те, що оскарженим рішенням зменшено від`ємне значення з податку на прибуток на 73665 грн, помилкова, оскільки і у відзиві на позов, і в інтегрованій картці платника податків вказувалось про зменшення від`ємного значення з податку на прибуток саме  на 22251 грн. Крім того, скаржник наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій безпідставно розглянули справу без виклику представника відповідача у судове засідання та відмовили у розгляді справи у режимі відеоконференції.
У поданому відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін як законні та обґрунтовані. Наголошено на тому, що декларація з податку на прибуток розраховується наростаючим підсумком, а тому при поданні декларації за 2016 рік та визначенні суми податкового зобов`язання за ІV квартал 2016 року позивач не мав права відображати помилкові показники, а, навпаки, повинен був врахувати результати документальної перевірки, за результатами якої позивачу збільшено податкове зобов`язання на 363150 грн. Оскільки будь-який порядок щодо заповнення декларації на прибуток відсутній, ТОВ «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» керується нормами ПК України та роз`ясненнями ДФС України. Позивач наголошує, що у судових рішеннях відсутні посилання на роз`яснення, надані контролюючими органами, як на індивідуальні або узагальнюючі, в той же час це не свідчить про неможливість врахування таких роз`яснень при винесенні судового рішення як таких, що містять офіційне розуміння окремих положень податкового законодавства органами ДФС України. Доводи, наведені позивачем в частині правомірності податкового повідомлення-рішення від 2 вересня 2018 року №0003574712, є аналогічними з викладеними у адміністративному позові. 
Крім того, Офісом великих платників податків ДПС подано клопотання про заміну на нього Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в порядку процесуального правонаступництва. Повідомлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №100 утворено Державну податкову службу України, а відповідно до розпорядження КМУ від 21 серпня 2019 року №682-р на ДПС України та її територіальні органи покладено функції з реалізації державної податкової політики. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 визначено територіальні органи ДПС України правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів ДФС України, що реорганізується.
Розглянувши вказану заяву, на підставі статті 52 КАС України колегією суддів здійснено заміну відповідача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, його правонаступником - Офісом великих платників податків ДПС.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» ця касаційна скарга розглядається в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (до 8 лютого 2020 року).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року №0003564712, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 363150 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стала незгода контролюючого органу із включенням позивачем зазначеної суми у рядок 18 Декларації з податку на прибуток за 2016 рік, що вплинуло на значення рядка 19 цієї Декларації.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до пункту 46.5 статті 46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (пункт 48.1 статті 48 ПК України).
За правилами пункту 137.4 статті 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.
Відповідно до пункту 46.5 статті 46 глави 2 розділу ІІ ПК України Міністерство фінансів України наказом від 20 жовтня 2015 № 897 (далі - Наказ №897) затвердило форму податкової декларації з податку на прибуток підприємств, рядки якої містять, зокрема наступні значення: 
- рядок 01 - «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку; 
- рядок 02 - «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -); 
- рядок 04 - «Об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03РІ) (+, -)»; 
- рядок 17 - «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 - рядок 16 ЗП)»;
- рядок 18 - «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року)»;
- рядок 19 - «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)».
Суди попередніх інстанцій встановили, що за наслідками попередньої документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання позивачем податкового законодавства за період з 25 грудня 2014 року по 30 червня 2016 року контролюючим органом донараховано підприємству податок на прибуток в сумі 363150 грн, про що складено акт від 18 листопада 2016 року та винесено податкове повідомлення-рішення від 2 грудня 2016 року №0006171401. Сума донарахованого податку на прибуток у розмірі 363150 грн була сплачена ТОВ «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» 13 грудня 2016 року. Ці обставини відповідач не заперечує.
З метою уникнення подвійного нарахування податку на прибуток позивач відобразив суму донарахованого та вже сплаченого податку на прибуток у розмірі 363150 грн у рядку 18 Декларації за 2016 рік.
Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правильність таких дій платника податків враховуючи те, що відповідно до пункту 137.4 пункту 137 ПК України податкова декларація з податку на прибуток подається за квартал, півріччя, три квартали, рік, відтак, у разі донарахування контролюючим органом суми податку на прибуток, що стосуються першого - третього кварталів поточного року, відображення донарахованого відповідачем податку на прибуток за періоди попередніх кварталів поточного року у рядку 18 Декларації є правомірним, враховуючи необхідність розрахунку декларації саме наростаючим підсумком з початку року.
Посилання контролюючого органу на порушення позивачем пункту 46.5 статті 46, пункту 48.1 статті 48 ПК України, тобто заповнення Декларації не у чіткій відповідності з встановленою у ній формою, колегія суддів вважає недоречними, оскільки в даному випадку включення позивачем донарахованого контролюючим органом та сплаченого платником податку на прибуток за попередні два квартали поточного року у рядок 18 Декларації за рік відповідає загальним принципам нарахування та обчислення податку на прибуток, визначеним ПК України.
З приводу доводів скаржника на безпідставність посилань судів та позивача та роз`яснення контролюючих органів, що містяться у мережі Інтернет, оскільки такі роз`яснення не є ні узагальнюючою, ні податковою консультацією у розумінні приписів статті 52 ПК України, колегія суддів зауважує, що певні додаткові посилання судів на такі роз`яснення з метою вмотивування своєї позиції не вплинули на правильність вирішення ними спору, а тому не можуть сприйматись касаційним судом як обґрунтована підстава для їх скасування. При цьому колегія суддів зауважує, що скаржником не наводиться інший алгоритм, із застосуванням якого, на його думку, платник податків мав би відобразити донараховані йому суми податку на прибуток у поточному періоді при поданні річної Декларації.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 2 серпня 2018 року №0003574712 колегія суддів зазначає наступне.
Як встановили суди, в акті перевірки контролюючий орган наголошує на порушенні позивачем підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України, наслідком чого стало завищення об`єкта оподаткування у рядку 04 Декларації за 2017 рік на 22251 грн. У зв`язку з цим до складу рядка 3.2.4 «Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України) в додатку РІ Декларації за І квартал 2018 року ТОВ «ЕЛЕМЕНТ НАФТА» мало б відобразити «-5120032» замість «-5142283» (т.1 а.с.44-45).
При цьому і в ході розгляду справи судами, і в касаційній скарзі скаржник вказує, що розмір зменшення від`ємного значення за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням складає саме 22251 грн, а не 73665 грн, як вказує позивач. Суди попередніх інстанцій встановили, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач не згоден із зменшенням суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в загальному розмірі 73665 грн (5499 грн (І квартал 2017 року) + 11832 грн (півріччя 2017 року) + 11832 грн (3 квартали 2017 року) + 22251 грн (2017 рік)). При цьому позивач визнає правильність висновків контролюючого органу про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 22251 грн відповідно до Декларації за І квартал 2018 року.
Відповідно до підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. 
Наказом №897 визначено, що різниці, які виникають при здійсненні фінансових операцій, зокрема, сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункт 140.4 статті 140 ПК України) відображається у рядку 3.2.4 Додатка РІ до Декларації.
Відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, податкове повідомлення форми «П» складається у разі зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за формою, наведеною у Додатку 9 вказаного Порядку. Відповідно до Додатку 9 протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, частина суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, яку було завищено, підлягає виправленню платником податків у показниках податкової звітності з податку на прибуток.
Суди попередніх інстанцій правильно вказали, що положеннями ПК України та формою декларації з податку на прибуток підприємств передбачено врахування суми від`ємного значення об`єкта оподаткування (рядок 04 Декларації), відображеного в Декларації за попередній рік з подальшим відображенням при розрахунку об`єкта оподаткування за наступні звітні періоди. При цьому від`ємне значення об`єкта оподаткування зараховується до складу різниць також наростаючим підсумком.
Із встановлених судами обставин та доводів касаційної скарги та відзиву на неї слідує, що сторони визнають порушення позивачем підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України та необхідність у зв`язку з цим зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток саме на суму 22251 грн.
Разом з тим, в оскарженому податковому повідомленні-рішенні форми «П» від 2 серпня 2018 року № 0003574712 контролюючий орган вказав про необхідність зменшення такої суми від`ємного значення за усіма деклараціями, поданими починаючи з періоду, в якому виникло завищення (том 1 а.с.109).
Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій правильно вказали, що сума завищення у розмірі 22251 грн формувалась наростаючим підсумком за рядком 04 Декларації за 2017 рік і переноситься до рядка 3.2.4 Додатка РІ до Декларації.
Оскільки податкове повідомлення-рішення форми «П» передбачає обов`язок платника податків виправити завищені показники за деклараціями, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про скасування оскарженого рішення контролюючого органу в частині зменшення суми від`ємного значення оподаткування податком на прибуток у розмірі: декларація № 9074978467 від 26 квітня 2017 року, подана за 1 квартал 2017 року, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 5499 грн; декларація № 9141315165 від 20 липня 2017 року, подана за півріччя 2017 року, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 11832 грн; декларація  № 9225485800 від 30 жовтня 2017 року, подана за три квартали 2017 року, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 11832 грн; декларація № 9298543740 від 9 лютого 2018 року, подана за 2017 рік, сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 22251 грн.
З приводу посилань скаржника на розгляд справи судами без виклику представника Офісу ВПП ДФС в судове засідання та не задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, колегія суддів зазначає, що Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 18 грудня 2018 року вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження), про що відповідач був повідомлений 21 грудня 2018 року (том 1 а.с.157).
Офісом ВПП ДФС подавались і до суду першої інстанції, і до апеляційної інстанції  клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, але ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2019 року та Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у задоволенні означених клопотань було відмовлено з посиланням на те, що дана справа є справою незначної складності, а заявником не наведено обґрунтованих підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника про розгляд даної справи з порушенням норм процесуального права. Так, суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі, дійшов правильного висновку, що дана справа є справою незначної складності, що відповідає положенням пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України. Допущене судом першої інстанції посилання в ухвалі від 15 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції на пункт 3 частини шостої статті 12 КАС України сприймається судом касаційної інстанції як описка, що може бути виправлена в порядку, встановленому статтею 253 КАС України. В ухвалах від 15 січня 2019 року та від 9 жовтня 2019 року суди надали оцінку доводам відповідача, викладеним у поданих ним клопотаннях та з посиланням на відповідні правові норми визнали їх необґрунтованими.  
Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення у цій справі відповідають, а доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій.
Обґрунтування касаційної скарги відповідача зводиться виключно до непогодження з оцінкою, наданою судами повно і всебічно встановленим обставинам справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено.
Враховуючи викладене, висновок судів про задоволення позову є правильним, обґрунтованим та відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень відсутні.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у справі №640/21181/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко