ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/310/20                                                     Суддя першої інстанції: А.В. Руденко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
          
В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Черкаській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 24.12.2019 року №17-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами службового розслідування встановлено факти неналежного виконання Позивачем своїх обов`язків, а саме - завдань, функцій та процедур, передбачених посадовою інструкцією, починаючи з 09.04.2019 року, а також протокольних доручень. Окремо суд зауважив на безпідставності посилання Позивача на постанови Верховного Суду у справах №818/1259/16 та №817/1353/16, оскільки обставини у них є відмінними від справи №580/310/20. Крім того, суд підкреслив, що окремі неточності у формулюваннях, допущені Відповідачем, не впливають на зміст дисциплінарного проступку, у той час як визначення виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень керівника ГУ ДФС у Чернігівській області залежно від фактичних обставин.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Свою позицію, неодноразово посилаючись на постанови Верховного Суду у справах №818/1259/16 та №817/1353/16, обґрунтовує тим, що, по-перше, показники щодо викриття кримінальних правопорушень за певні періоди та їх зіставлення між собою не може бути достатнім свідченням неналежного виконання службових обов`язків як підстави для накладення дисциплінарних стягнень, по-друге, матеріали справи не містять доказів причинно-наслідкового зв`язку неналежного виконання або невиконання Позивачем завдань, покладених на податкову міліцію, з відсутністю належних результатів роботи, оскільки порівняння з показниками інших працівників не надано, по-третє, концепція мети реформування органів ДФС України вказує на зміщення акцентів роботи податкової міліції з кількісного на якісний, по-четверте, під час службового розслідування були надані пояснення щодо суті нібито дисциплінарних порушень, якими повністю їх спростовано, по-п`яте, в силу ст. 41 КПК України співробітники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора, по-шосте, співробітники оперативного підрозділу не вправі вносити відомості до ЄРДР, по-сьоме, поняття «резонансний обшук» та «кінцевий результат та економічний ефект від діяльності» взагалі не міститься у чинному законодавстві, прийняття рішення про повідомлення про підозру до компетенції Позивача не відноситься, як і питання відшкодування збитків, конфіскації вилучених товарно-матеріальних цінностей.
Після усунення визначених в ухвалі від 18.05.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Черкаській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, встановлені судом першої інстанції обставини неналежного виконання Позивачем своїх обов`язків підтверджуються матеріалами справи та висновками службового розслідування, по-друге, постанови Верховного Суду у справах №818/1259/16 та №817/1353/16 прийняті щодо відмінних правовідносин, по-третє, твердження Апелянта про абстрактний характер протокольних доручень є безпідставними, оскільки згідно Дисциплінарного статуту такі доручення є наказами, за невиконання яких без поважних причин особа притягується, зокрема, до дисциплінарної відповідальності, по-четверте, посилання Позивача на відсутність правових механізмів діяльності податкової міліції в Україні є помилковим, оскільки відповідні зміни до ПК України не внесені, по-п`яте, у протокольних дорученнях вказано на конкретні повноваження Позивача, шляхом реалізації яких останній може виконати покладені на нього завдання, що ним здійснено не було. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 30.11.2016 №85-о/пм підполковник податкової міліції ОСОБА_1 був призначений на посаду старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області.
Наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 24.12.2019 року №17-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання посадових обов`язків що призвело до порушення вимог ст. ст. 4, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, систематичне ігнорування вказівок та попереджень керівництва оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області та Головного управління ДФС у Черкаській області щодо виправлення недоліків організації роботи, належного виконання посадових обов`язків та покращення практичних показників роботи, приписано накласти дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність на старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (а.с. 12-13).
Підставою для прийняття такого індивідуального акту визначено висновок службового розслідування від 11.12.2019 року №632/23-00-21-0502, а також пояснення ОСОБА_1 від 23.12.2019 року.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що на підставі розпорядження ГУ ДФС у Черкаській області від 25.11.2019 року №361-р проведено службове розслідування стосовно старшого оперуповноваженого з ОВС відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_1 за фактами неналежного виконання своїх посадових обов`язків (а.с. 95).
Приводом для прийняття такого розпорядження визначено те, що 19.11.2019 року заступником начальника управління - начальника ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Черкаській області Шульгою С. був поданий рапорт начальнику оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області про проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю показників за основними напрямками діяльності, тобто неналежним виконанням покладених обов`язків (а.с. 106).
У ході службового розслідування встановлено, що відповідно до окремого доручення оперативного управління від 02.01.2019 року №11/23-00-21-07-9 (а.с. 114-115) Позивача закріплено за відпрацюванням сфери виробництва, дистрибуції, імпорту та реалізації фармацевтичної продукції. Також окремим дорученням від 22.04.2019 року №1582/23-00-21-0709 (а.с. 116-117) за Позивачем перезакріплено напрямок відпрацювання та виявлення порушень в бюджетній сфері.
15.04.2019 року відбулася нарада з оперативним управлінням та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області за підсумками діяльності у січні-березні 2019 року, за результатами якої було складено протокол від 16.04.2019 року №1481/23-00-21-0203 (а.с. 118-128). Пунктом 5.6 протоколу приписано, зокрема, ОСОБА_1 у термін до 27.06.2019 року забезпечити збір матеріалів з метою подальшого внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних проваджень за фактами ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах у ІІ кварталі 2019 року. Крім того, у п. 5.8 протоколу зафіксовано, що Позивача попереджено, що у разі невиправлення ситуації за основними напрямками діяльності до кінця ІІ кварталу, а це невиявлення резонансних кримінальних правопорушень, відшкодування збитків у кримінальних провадженнях, накладення арешту на майно правопорушників, проведення резонансних обшуків та направлення кримінальних проваджень до суду, буде розглянуте питання про притягнення, зокрема, Позивача, до дисциплінарної відповідальності.
18.07.2019 року відбулася нарада з оперативним управлінням та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області за підсумками діяльності у І півріччі 2019 року, за результатами якої був складений протокол від 18.07.2019 року №2670/23-00-21-0203 (а.с. 129-141). Згідно п. 5.9 протоколу Позивачу доручалося забезпечити збір матеріалів з метою подальшого внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах у ІІІ кварталі 2019 року у термін до 30.09.2019 року. Також у п. 5.10 протоколу Позивача попереджено, що у разі не виправлення ситуації за основними напрямками діяльності до кінця ІІІ кварталу, а це виявлення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, відшкодування збитків кримінальних провадженнях, накладення арешту на майно правопорушників, проведення резонансних обшуків, буде розглянуто питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Зі змісту протоколу наради від 18.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 особисто ознайомлений з указаним протоколом, що засвідчено його особистим підписом (а.с. 142).
У висновку службового розслідування також зазначено, що за матеріалами Позивача впродовж 2019 року обліковано 2 кримінальні провадження. Так, 06.02.2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №1209250000000039 за ч. 3 ст. 191 КК України; 09.04.2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №120/1925101000756 за ч. 3 ст. 191 КК України, які віднесені до напрямку викриття кримінальних правопорушень у фармацевтичній галузі, а також у сфері державних закупівель. Проте, з 09.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами Позивача кримінальні провадження не вносилися взагалі.
Також протягом 2019 року у внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами позивача кримінальних провадженнях резонансних обшуків не проводилось, повідомлення про підозру не оголошувались, матеріали кримінальних проваджень до суду не направлялись, збитки не відшкодовувались, вилучення з незаконного обігу товарно-матеріальних цінностей не проводилось, арешти на попередньо вилучені товарно-матеріальні цінності не накладались, конфіскація вилучених товарно-матеріальних цінностей не здійснювалась. Таким чином кінцевий результат та економічний ефект від діяльності Позивача відсутній. Вказане також свідчить про невиконання Позивачем наданих керівництвом протокольних доручень у встановлені строки.
На підставі службової записки сектора організації оперативно-розшукової діяльності оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області від 03.02.2019 року №3359/23-00-21-0304 встановлено, що станом на 01.12.2019 року у провадженні Позивача перебуває одна справа оперативного обліку, яка була заведена колишнім співробітником податкової міліції та передана йому для подальшого провадження. Оперативно-розшукові заходи та негласні слідчі (розшукові) дії по даній справі не проводяться у зв`язку з перебуванням кримінального провадження на розгляді в суді. Справи оперативного обліку, що перебувають в активній стадії розробки, у провадженні позивача відсутні. Останнє заведення справи оперативного обліку безпосередньо позивачем здійснено у І кварталі 2018 року щодо розшуку особи, яка переховувалась від органів досудового розслідування, яка на даний час закрита.
У ході службового розслідування також були вивчені письмові пояснення Позивача від 31.01.2019 року, згідно ОСОБА_1 протягом 2019 року направив до слідчого управління ГУ НП у Черкаській області матеріали перевірки фінансово-господарської діяльності службових осіб Золотоніської центральної районної лікарні щодо розтрати коштів комунального підприємства у сумі 305,750 тис. грн.  для розгляду та прийняття рішення, за якими розпочато кримінальне провадження №1209250000000039. Також слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУ НП у Черкаській області за матеріалами, зібраними Позивачем, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №12019251010001756 стосовно службових осіб КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» щодо розтрати коштів комунального підприємства у сумі 609,39 тис. грн. Щодо вказівок від 16.04.2018 року та від 18.07.2019 року, то він з ними не був ознайомлений.
Крім того, у ході службового розслідування встановлено, що Позивач не зазначений відсутнім при проведенні наради, а отже він безпосередньо перебував у залі засідань колегії під час її проведення; на протоколі від 18.07.2019 року №2670/23-0021-0203 міститься підпис позивача про ознайомлення.
Також у протоколі від 16.04.2019 року №1481/23-00-21-0203 міститься підпис заступника начальника управління - начальника відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області Сергія Шульги, що свідчить про отримання ним протоколу для роботи в підрозділі. Згідно службового листа від 04.12.2019 року №55/23-00-04-0137 управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Черкаській області позивач станом на 15.04.2019 року (протокол від 16.04.2019 року №1481/23-00-21-0203) та 18.07.2019 року (протокол від 18.07.2019 №2670/23-00-21-0203) на лікарняному або у відрядженні не перебував. Позивач перебував у відпустці з 24 червня по 10 липня 2019 року відповідно до наказу ГУ ДФС у Черкаській області від 20.06.2019 року №43-в/пм. Також вивченням графіку чергувань особового складу оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області на квітень та липень 2019 року встановлено, що позивачем 15.04.2019 року та 18.07.2019 року будь-яких чергувань не проводилось. Таким чином, немає підстав вважати, що Позивач був відсутнім під час проведення відповідних оперативних нарад, а отже доручення керівництва були йому доведені у встановленому порядку.   
За результатами службового розслідування встановлено факти неналежного виконання Позивачем своїх обов`язків впродовж січня-листопада 2019 року, що виразилося у неналежному виконанні завдань, передбачених п. 2.1.1, п.п. 2.1.3-2.1.5 посадової інструкції шляхом незабезпечення виконання у повному обсязі функцій та процедур, визначених п.п. 2.2.11, 2.2.36, 2.2.37, 2.2.39, 2.2.45 посадової інструкції, а також невиконання п. 5.6 протоколу наради з оперативним управлінням та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області за підсумками діяльності у січні - березні 2019 року від 16.04.2019 року №1481/23-00-21-0203 та п. 5.9 протоколу наради з оперативним управлінням та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у черкаській області за підсумками діяльності у січні-червні 2019 року від 18.07.2019 року №2670/23-00-21-0203, чим порушено вимоги статей 4, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-1V.
У зв`язку з чим, у висновку службового розслідування від 11.12.2019 року, затвердженого першим заступником начальника ГУ ДФС у Черкаській області від 11.12.2019 року, містилася пропозиція за неналежне виконання посадових обов`язків, що призвело до незадовільних результатів роботи впродовж січня-листопада 2019 року, невиконання протокольних доручень керівництва ГУ ДФС у Черкаській області, чим порушено вимоги ст. 4, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-1V, систематичне ігнорування вказівок та попереджень керівництва оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області, а також щодо виправлення недоліків організації роботи та належного виконання посадових обов`язків, а також вимог щодо покращення практичних показників роботи щодо притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну посадову відповідність.
На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 348, 354 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, судом першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження матеріалами справи факту невиконання Позивачем вимог його посадової інструкції та протокольного доручення від 18.07.2019 року.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ст. 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Згідно пп. пп. 350.1.2, 350.1.4, 350.1.12 п. 350.1 ст. 350 ПК України податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; вживає заходів щодо виявлення і розслідування злочинів, пов`язаних з відмиванням, легалізацією, розкраданням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків, проводить опитування їх засновників, посадових осіб.
Приписи п. 353.1 ст. 353 ПК України визначають, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
За правилами п. 354.1 ст. 354 ПК України посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.
У той час як пунктом 354.4 вказаної статті Податкового кодексу передбачено, що посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому законом порядку.
Затверджений Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
Дія цього Статуту поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Приписи ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту визначають, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, попередження про неповну посадову відповідність.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентовано у статті 14 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.
Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Як було встановлено раніше, службове розслідування було призначено на підставі розпорядження ГУ ДФС у Черкаській області від 25.11.2019 року №361-р, у ході його проведення 03.12.2019 року відібрані пояснення у ОСОБА_1 , та висновок за наслідками його проведення складено 11.12.2019 року. Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про дотримання Відповідачем порядку та процедури проведення службового розслідування щодо Позивача.
Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції, у розрізі доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає за необхідне зазначити таке.
Матеріали службового розслідування, а також відомості оскаржуваного наказу свідчать, що підставою накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність стало порушення останнім вимог ст. ст. 4, 7 Дисциплінарного статуту, а також систематичне ігнорування вказівок та попереджень керівництва оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області, а також ГУ ДФС у Черкаській області щодо виправлення недоліків організації роботи та належного виконання посадових обов`язків, а також вимог щодо покращення практичних показників. Такі порушення, за даними службового розслідування, виявилися у тому, що, по-перше, починаючи з 09.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами ОСОБА_1 кримінальні провадження не вносилися, по-друге, резонансних обшуків не проводилося, повідомлення про підозру не оголошувалося, матеріали кримінальних проваджень до суду не направлялися, збитки не відшкодовувалися, вилучення з незаконного обігу товарно-матеріальних цінностей не проводилося, арешти на попередньо вилучені товарно-матеріальні цінності не накладалися, їх конфіскація не здійснювалася, що свідчить про відсутність кінцевого результату та економічного ефекту від діяльності Позивача, по-третє, ОСОБА_1 не було виконано протокольні рішення проведених 15.04.2019 року та 18.07.2019 року оперативних нарад.
З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що наведений вище зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Водночас, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ службової дисципліни.
Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
З метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, установлення ступеня вини особи, яка його вчинила, проводиться службове розслідування
У свою чергу, мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.
Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що висновок службового розслідування, мотиви якого стали підставою для прийняття оскаржуваного у цій справі наказу, не містить чіткого опису конкретних вчинених Позивачем порушень. Так, зокрема, як вірно наголосив Апелянт, однак залишив поза увагою Черкаський окружний адміністративний суд, чинним законодавством не передбачено поняття резонансних обшуків, а також економічного ефекту від діяльності працівника оперативного підрозділу. Відсутні такі поняття й у посадовій інструкції Позивача, на порушення ряду пунктів якої посилається Відповідач.
За правилами глави 22 КПК України повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а доказів незабезпечення ОСОБА_1 вручення такого повідомлення підозрюваній особі матеріали справи не містять.
Направлення матеріалів кримінальних проваджень до суду, а також питання відшкодування збитків, вилучення з незаконного обігу товарно-матеріальних цінностей, накладення арештів на попередньо вилучені товарно-матеріальні цінності, їх конфіскація також в силу положень КПК України перебуває поза площиною повноважень старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів, позаяк в силу ч. 2 ст. 41 КПК України під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.
Доказів надання слідчими доручень ОСОБА_1 та їх невиконання останнім висновки службового розслідування також не містять, що не спростовується ГУ ДФС у Черкаській області.
Щодо посилання Відповідача на те, що, починаючи з 09.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами ОСОБА_1 кримінальні провадження не вносилися, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що ГУ ДФС у Черкаській області не наведено доказів, чи існують певні законодавчо визначені нормативи мінімальної кількості матеріалів працівника оперативного підрозділу, за якими повинні бути внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Самі по собі показники щодо викриття кримінальних правопорушень за певні періоди та їх зіставлення між собою не може бути достатнім свідченням неналежного виконання службових обов`язків як підстави для накладення дисциплінарних стягнень.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №818/1259/16 та від 09.12.2019 року у справі №817/1353/16. При цьому, відхиляючи указані рішення суду касаційної інстанції з підстав відмінності обставин справ, суд першої інстанції не врахував, що за сформульованим Верховним Судом висновком самі по собі показники діяльності щодо викриття кримінальних правопорушень за певні періоди не можуть мати наслідком притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. І хоча обставини даних справ є відмінними, однією з підстав прийняття оскаржуваного у справі №580/310/20 наказу є відсутність показників викриття кримінальних правопорушень ОСОБА_1 .
Щодо висновків службового розслідування ГУ ДФС у Черкаській області про те, що ОСОБА_1 не було виконано протокольні рішення проведених 15.04.2019 року та 18.07.2019 року оперативних нарад, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Аналіз змісту наведених вище положень ст. 4 Дисциплінарного статуту свідчить, що протокольні доручення можуть бути віднесені до наказів начальника підлеглим, які підлягають виконанню.
При цьому, суд першої інстанції вірно підкреслив, що оскільки належних і допустимих доказів присутності Позивача на нараді 15.04.2019 року та ознайомлення його з її протоколом від 16.04.2019 року №1481/23-00-21-0203 матеріали справи не містять, що підстави стверджувати про те, що останній повинен нести відповідальність за його невиконання, відсутні.
Водночас, із протоколом наради від 18.07.2019 року №2670/23-00-21-0203 ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с. 142), а відтак був зобов`язаний в силу положень чинного законодавства виконувати викладені, зокрема, у п. 5.9 рішення.
Разом з тим, вивчення змісту протокольного доручення, в якому міститься вказівка щодо забезпечення збору матеріалів з метою подальшого внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах у ІІІ кварталі 2019 року, на переконання судової колегії, має абстрактний характер і зводиться до необхідності забезпечення збору матеріалів для внесення відомостей до ЄРДР за певною визначеною статтею КК України та у певний період.
Натомість, безпосередньо у висновку службового розслідування відсутні вказівки на те, які конкретно повноваження Позивач міг і повинен був реалізувати для їхнього виконання, але внаслідок невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків не вчинив. При цьому колегія суддів вважає за необхідне вчергове звернути увагу, що Відповідачем не наведено доказів, чи існують певні законодавчо визначені нормативи мінімальної кількості матеріалів працівника оперативного підрозділу, за якими повинні бути внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретних кримінальних правопорушень за певний період.
У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень означає, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне вказати на те, що при притягненні Позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутності беззаперечних доказів невиконання покладених на нього обов`язків та причинно-наслідкового зв`язку його дій/бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄДРД за зібраними останнім матеріалами порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ від 24.12.2019 року №17-ДС є таким, що прийнятий у повній відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вважає за необхідне його скасувати.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини відсутності правових підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що стало підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 2  102,00 грн., з яких 840,80 грн. сплачено згідно квитанції від 23.01.2020 року №99 за подання позовної заяви та 1  261,20 грн. сплачено згідно квитанції від 02.06.2020 року №49562669 за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати прийнятий Головним управлінням ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, код ЄДРПОУ 39392109) наказ від 24 грудня 2019 року №17-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Стягнути з Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, код ЄДРПОУ 39392109)за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2  102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 29» липня 2020 року.