ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/7613/19
адміністративні провадження № К/9901/4936/20, № К/9901/6613/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 420/7613/19
за позовом Громадської організації «Рада громадської безпеки»
до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Одеської міської ради
треті особи: Прокуратура Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАРДА ПЛЮС», Обслуговуючий кооператив «СЕЙНТ БАРС»
про визнання протиправним та скасування наказу від 08.08.2019 року, визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, визнання протиправною бездіяльності
за касаційними скаргами Обслуговуючого кооперативу «СЕЙНТ БАРС» та Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року (головуючий суддя Бжассо Н.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Ступакової І.Г., суддів: Бітова А.І., Лук`янчук О.В.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2019 року Громадська організація «Рада громадської безпеки» звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Одеської міської ради, треті особи: прокуратура Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАРДА ПЛЮС», Обслуговуючий кооператив «СЕЙНТ БАРС», в якому просила суд: - визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/195 від 08.08.2019, яким затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Яхт-клуб з рятувальною станцією, кімнатами відпочинку, місцями для заняття спортом, закладом громадського харчування та елінгом»; - визнати протиправним та скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02.09.2019, виданий Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; - визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо невжиття заходів з контролю за діяльністю Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з питання дотримання зазначеними органами вимог законодавства при видачі містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом №01-06/195 від 08.08.2019, та дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02.09.2019 із порушенням режиму використання водоохоронної зони і прибережної захисної смуги щодо земельної ділянки площею 0,6844 га, розташованої за адресою: м. Одеса, бульвар Французький, 1 / 5, кадастровий номер 5110137500:48:001:0010, цільове призначення «для експлуатації та обслуговування яхт-клубу» та зобов`язати Одеську міську раду вжити відповідні заходи щодо скасування вказаних дозвільних документів.
2. Водночас, 16.12.2019 Громадською організацією «Рада громадської безпеки» подано також до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом: - зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02 вересня 2019 року, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі; - заборони ТОВ «ВАРДА ПЛЮС», Обслуговуючому кооперативу «Сейнт Барс» та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці, площею 0,6844 га, розташованій за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02.09.2019 до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.
3. Заява обґрунтована тим, що позивачем   в позовній заяві докладно викладено обставини, що свідчать про очевидну протиправність містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-06/195 від 08.08.2019, Дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 112192452146 від 02.09.2019, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Крім того, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва. Позивач зазначає, що станом на теперішній час у ТОВ «ВАРДА ПЛЮС», ОК «СЕЙНТ БАРС», генерального   підрядника чи підрядника наявна уся необхідна дозвільна документація, дія якої не зупинена, для початку виконання підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці   площею 0,6844 га, розташованої за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010 вздовж «Траси здоров`я», у прибережній захисній смузі, що супроводжуватиметься втручанням в навколишнє середовище, знищенням зелених насаджень та, відповідно, може призвести до того, що відновлення попереднього стану земельної ділянки буде потребувати значних зусиль. Позивач також зазначає, що в разі реалізації проекту будівництва, можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами, які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено дію Дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 112192452146 від 02 вересня 2019 року, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/7613/19. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВАРДА ПЛЮС» (код ЄДРПОУ: 38479535), Обслуговуючому кооперативу «СЕЙНТ БАРС» (код ЄДРПОУ: 42950008) та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці, площею 0,6844 га, розташованої за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010, на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 112192452146 від 02.09.2019, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/7613/19.
5. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 вказану вище ухвалу, постановлену судом першої інстанції, залишено без змін.
6. Ухвалюючи такі рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт є документом, який дає право замовнику будівництва розпочати виконання будівельних робіт, тому, з урахуванням доводів позивача щодо виникнення труднощів під час відновлення первісного стану земельної ділянки, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010, у випадку задоволення позову та завершення будівництва на вказаній земельній ділянці, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.
7. Спираючись на такі аргументи, суди дійшли висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. 14 лютого 2020 року Обслуговуючий кооператив «СЕЙНТ БАРС» та 06 березня 2020 року Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулися до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційними скаргами на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року, в яких просять скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення заяви про забезпечення позову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Громадської організації «Рада громадської безпеки» про забезпечення адміністративного позову відмовити повністю.
9. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржники зазначили про те, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, безпідставно та неспівмірно із предметом позову вжив заходи забезпечення позову, які очевидно порушують права ТОВ «ВАРДА ПЛЮС», Обслуговуючому кооперативу «Сейнт Барс» та третіх осіб на здійснення законної господарської діяльності. У поданій заяві позивачем не доведено існування жодної з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову. У даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову як «наявність очевидних ознак протиправності рішень, дій відповідача» у спірних правовідносинах може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності доказів у їх сукупності. Також, скаржники послалися на те, що застосовані судом заходи забезпечення позову виходять за межі предмету позову та прийняті у відношенні третіх осіб, які не є відповідачами по справі. При цьому, Громадською організацією «Рада громадської безпеки» необґрунтовано яким чином порушено її права, свободи та законні інтереси у спірних правовідносинах. Крім цього, зазначають про те, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не вказано, які підстави для вжиття заходів забезпечення позову ним були враховані при задоволенні заяви Громадської організації «Рада громадської безпеки».
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10. 21.02.2020 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «СЕЙНТ БАРС».
11. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2020 визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу «СЕЙНТ БАРС» у складі: судді - Стеценка С.Г., суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.
12. Ухвалою Верховного Суду від 03.03.2020 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «СЕЙНТ БАРС».
13. 10.03.2020 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано касаційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та передано її раніше визначеному складу суду, про що складено відповідний протокол від 10.03.2020.
14. Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2020 касаційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір». Надано скаржнику строк десять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення її недоліку шляхом надання документу про сплату судового збору.
15. Так, скаржником на адресу суду було направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків.
16. Ухвалою Верховного Суду від 14.04.2020 клопотання Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги задоволено. Продовжено Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради строк на усунення недоліків за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 про забезпечення позову.
17. Скаржником вимоги ухвали суду від 24.03.2020 виконано в повному обсязі.
18. Також, скаржником було заявлено клопотання про продовження строку подачі касаційної скарги, так як копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 05.02.2020.
19. На підтвердження указаного факту надано конверт зі штрихкодовим ідентифікатором та роздруківку з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження даного поштового відправлення за відповідним штрихкодовим ідентифікатором.
20. Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.
21. Ухвалою Верховного Суду від 23.06.2020 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 24.06.2020.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Так, у відповідності з частинами першою, другою, четвертою статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
23. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
24. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
25. Види забезпечення позову визначає стаття 151 КАС України, за змістом частини першої якої позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта (пункт 1 цієї частини статті).
26. Частиною другою цієї ж статті КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
27. Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
28. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
29. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.
30. Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
31. Як наслідок, уможливлюється виконання судового рішення на підставі принципу обов`язковості судових рішень, регламентованого в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція), пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", пункті 5 частини третьої статті КАС України, рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Рябих проти Росії" (§§ 51, 52), "Горнсбі проти Греції" (§ 40).
32. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",   при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
33. Колегія суддів враховує й те, що відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
34. ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
35. Своєю чергою, у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
36. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
37. Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
38. Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.
39. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
40. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).
41. В той же час, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 (справа № 705/4587/17) сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
42. Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункту 1 частини другої статті 150 КАС України.
43. Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі, серед іншого, є оскарження Громадською організацією «Рада громадської безпеки» законності виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради замовнику ТОВ «ВАРДА ПЛЮС» дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02.09.2019 щодо будівництва об`єкту «Нове будівництво яхт-клубу з рятувальною станцією, кімнатами відпочинку, місцями для заняття спортом, закладом громадського харчування та елінгом, розташованого за адресою: м. Одеса, Приморський район, Французький бульвар, 1/5».
44. Вимоги позову обґрунтовані тим, що статтею 90 Водного кодексу України заборонено будівництво у межах пляжної зони прибережних захисних смуг будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних. Проектна документація розроблялася із порушенням встановленого порядку, а саме до отримання замовником містобудівних умов та обмежень від 08.08.2019; експертиза проекту була вчинена до видачі технічних умов як вихідних даних для проектування об`єкту будівництва; в складі проектної документації відсутні результати оцінки впливу на довкілля.
45. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
46. Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
47. Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, саме дозвіл на виконання будівельних робіт надає замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, в тому числі вчинення дій щодо видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика.
48. В даному випадку, колегія суддів погоджує з доводами Громадської організації «Рада громадської безпеки», що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва на земельній ділянці площею 0,6844 га, розташованій за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010, який здійснюватиметься на підставі дозволу, правомірність видачі якого оскаржується в судовому порядку. Здійснення будівництва супроводжуватиметься втручанням в навколишнє середовище прибережної захисної смуги, що свідчить про те, що відновлення попереднього стану земельної ділянки буде потребувати значних зусиль.
49. Разом з тим, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, матеріали справи містять копію Договору № 1 від 05 липня 2019 року, укладеного між ОК «Сейнт Барс» та ТОВ «ВАРДА ПЛЮС», предметом якого є будівництво об`єкта - яхт-клубу з рятувальною станцією, місцями для відпочинку, занять спортом і закладом громадського харчування, на земельній ділянці площею 0,6844 га, розташованій за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010.
50. Пунктом 2.2.2 вказаного договору визначено, що Сторони домовилися, що з моменту підписання у встановленому цим Договором порядку Протоколу розподілу, вони мають право реалізації своєї частини Майнових прав на Об`єкт третім особам - фізичним та юридичним особам. У разі залучення коштів фізичних та юридичних осіб кожна із сторін діє виключно від свого імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами та здійснює розрахунки з такими фізичними та юридичними особами виключно за рахунок власник коштів або належної їй, відповідно до умов цього Договору частки.
51. Таким чином, вказаним договором передбачено право замовника на укладання договорів купівлі-продажу майнових прав.
52. З огляду на зазначене, посилання заявника про те, що в разі реалізації проекту будівництва, можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами (фізичними та юридичними особами), які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами, що фактично може призвести до унеможливлення виконання рішення суду - є обґрунтованими.
53. В касаційних скаргах скаржники посилаються на те, що така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову як наявність очевидних ознак протиправності рішень, дій відповідача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності доказів у їх сукупності.
54. Проте, вказані доводи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є положення п. 1 ч. 2 ст.150 КАС України, а не п. 2 ч. 2 вказаної статті Кодексу.
55. Визначений оскаржуваною ухвалою спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
56. Обраний судом спосіб забезпечення позову не позбавляє замовника будівництва права на здійснення будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво яхт-клубу з рятувальною станцією, кімнатами відпочинку, місцями для заняття спортом, закладом громадського харчування та елінгом, розташованого за адресою: м. Одеса, Приморський район, Французький бульвар, 1/5» після надання судом правової оцінки законності та обґрунтованості надання такого права (винесення рішення).
57. Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції з висновками якого погоджується і апеляційний суд дійшли правомірного висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Дозволу на виконання будівельних робіт №ОД 112192452146 від 02 вересня 2019 року, виданого Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, а також заборони ТОВ «ВАРДА ПЛЮС», Обслуговуючому кооперативу «Сейнт Барс» та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці, площею 0,6844 га, розташованій за адресою: м. Одеса, бульвар Французький 1/5, кадастровий номер 5110137500:48:01:0010, на підставі вказаного дозволу на виконання будівельних робіт до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/7613/19.
58.   Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
59. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.
Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги Обслуговуючого кооперативу «СЕЙНТ БАРС» та Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко А.І. Рибачук   Л.В. Тацій