Ухвала
Іменем України
16 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 520/10821/18
провадження № 61-13272ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» 
(далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2009 року (яке набрало законної сили 20 березня 2012 року) у справі № 2-5272/09 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 
у розмірі 32 525,87 доларів США, що в еквіваленті становить 248 871,70 грн.
04 липня 2012 року видано виконавчі листи № 2-5272/09.
У 2014 році вказані виконавчі листи звертались до виконання до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Перший Київський ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області), однак постановою державного виконавця від 16 липня 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження та матеріали виконавчого провадження передано до архіву на зберігання, а виконавчий лист повернуто стягувачу.
Підтвердити факт направлення відповідної постанови державного виконавця та оригіналів виконавчих листів на адресу банку та надати відповідні документи державна служба не має змоги у зв`язку з її відсутністю та втратою при пересилці.
Посилаючись на те, що відсутність виконавчого листа позбавляє стягувача законного права повторно звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів зазначені у рішенні суду, 
АТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-5272/2009 про стягнення 
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми розміром 32 525,87 доларів США, що в еквіваленті становить 248 871,70 грн, який був виданий Київським районним судом міста Одеси 04 липня 
2012 року.
Видано дублікат виконавчого листа №2-5272/2009 про стягнення з 
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми розміром 32 525,87 доларів США, що в еквіваленті становить 248 871,70 грн, який був виданий Київським районним судом міста Одеси 04 липня 2012 року.
Поновлено строк ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» для пред`явлення виконавчих листів на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для примусового виконання.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що постановою державного виконавця 
від 16 липня 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а виконавчий лист, який повернуто стягувачу, втрачений. Відсутність виконавчого листа позбавляє стягувача законного права на звернення до виконавчої служби для виконання судового рішення, що набрало законної сили, тому вимоги підлягають задоволенню.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року отримано 21 серпня 2020 року, що підтверджується копією розписки про отримання постанови апеляційного суду від 11 червня 2020 року.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.
Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого листа
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року щодо видачі дубліката виконавчого листа необхідно відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі статтею 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Судами встановлено, що 04 грудня 2009 року заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси (яке набрало законної сили 20 березня 
2012 року) у справі № 2-5272/09 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 32 525,87 доларів США, що в еквіваленті становить 248 871,70 грн.
04 липня 2012 року у вказаній справі видано виконавчі листи.
Відповідно до листа Першого Київського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 03 серпня 2018 року постановою державного виконавця 
від 16 липня 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження та матеріали виконавчого провадження передано до архіву на зберігання, а виконавчий лист повернуто стягувачу.
Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Статтею 18 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із вказаною заявою до суду) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження 
№ 14-308цс19).
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Судами встановлено поважність причин пропуску на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ураховуючи вищевикладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року щодо видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті 394 ЦПК України.
Щодо вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), 
у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадженняза касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).
Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року 
та постанови Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 червня 2020 року відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко