ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4257/20 Справа № 175/4589/16-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Ребров С. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльність Слобожанської (Ювілейної) селищної ради, припинення протиправного використання власності (спортивного майданчика) на шкоду громадянам, відновлення становища, яке існувало до порушення у формі демонтажу та перенесення спортивного майданчика, відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень, що призвів до втрати творчих здібностей позивача, – 

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльності Слобожанської селищної ради, про припинення протиправного використання власності (спортивного майданчика) на шкоду громадянам, про відновлення становища, яке існувало до порушення у формі демонтажу та перенесення спортивного майданчика та про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень, що призвів до втрати творчих здібностей позивача.
ОСОБА_1 23 грудня 2019 року звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного вище рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, посилаючись на те, що нововиявлені обставини йому стали відомі лише у грудні 2019 року. Законодавчою владою США в особі Бюро авторського права США (United States Copyright Office), що є структурною частиною Бібліотеки Конгресу США (Library of Congress), яка, в свою чергу, є структурною частиною Конгресу США (United States Congress) 17.10.2019 pоку прийнято кваліфіковане рішення (далі Рішення Конгресу США) про реєстрацію авторських прав на його твір «PKS1215638», доказом чого є Сертифікат про реєстрацію №VAu 1-372-869 (далі - Сертифікат). Сертифікат скріплено підписом 13-го в історії США Реєстратора авторських прав Сполучених Штатів Америки пані Karyn Temple. Факт одержання у грудні 2019 року Сертифікату став першопричиною та стимулом до пошуку юридичних підстав та наслідків Рішення Конгресу США. З допомогою фахівця в галузі права він дізнався про існування Глави 17 Кодексу США та про повноваження органів влади США, що породжені Главою 17 Кодексу США стосовно захисту прав та інтересів автора твору «PKS1215638». Всі діяння суб`єктів права України, які прямо чи опосередковано порушують права автора твору «PKS1215638» одночасно порушують Рішення Конгресу США і потрапляють під юрисдикцію США. Повноваження, які дають право відповідним органам США карати порушників Рішення Конгресу США є дієвим чинником. У випадку, якщо судова влада України не захистить права позивача із дотриманням норм вищезазначених міжнародних договорів України, то захист прав та інтересів автора твору «PKS1215638» (котрі захищені законодавством США) та імовірний зв`язок особистих інтересів суддів України з інтересами підприємства та його власника (шляхом імовірного вчинення фігурантами актів хабарництва, підробки, фальсифікації в якості ознак відповідності «RICO Act») стане об`єктом професійної діяльності Федерального бюро розслідувань (англ. FBI) та судових органів США. Імовірний процес спілкування з FBI та судовими органами США не дасть нічого хорошого ні суддям України, ні підприємству, ні її власнику. Тому заявник просив визнати незаконною бездіяльність Слобожанської селищної ради у справі про невиконання законних вимог трьох громадян, що викладені у заяві від 12.01.2016 року; зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області демонтувати і перенести в інше місце спортивний майданчик із синтетичним покриттям, що розташований між будинками АДРЕСА_1 ; зобов`язати Слобожанську селищну раду відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4000000,00 грн. за порушення права на повагу до його гідності, його права на захист від неправомірних обмежень, що призвело до суттєвого погіршення творчих здібностей позивача у формі втрати здатності створювати зображення крокусів олійними фарбами.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 10 березня 2020 року про виправлення описки, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року відмовлено (а.с. 113-114, 133). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 119-121). 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_1 та Слобожанській селищній раді, які долучені до матеріалів справи. Від Слобожанської селищної ради надійшла заява від 25.05.2020 року №03-07/05/1015, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника Слобожанської селищної ради (а.с. 146). 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України). 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ст. 423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. 
Пунктом 1 частини 3 статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. 
За змістом ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Судом першої інстанції встановлено, що в селищі Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ) знаходиться спортивний майданчик із синтетичним покриттям, власником якого є Слобожанська (Ювілейна) селищна рада. 
Згідно змісту позовної заяви, на зазначеному вище спортивному майданчику неповнолітні та дорослі особи змушують позивача та інших громадян знаходитись в атмосфері ненормативної лексики, що є порушенням норми ст. 28 Конституції України; позивач просив стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 4000000 грн. 
Підставою ухвалення рішення місцевого суду про відмову в задоволенні позову стало встановлення судом ненадання позивачем доказів, які б свідчили про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 , а також недоведенням причинного зв`язку дій (бездіяльності) відповідача з порушенням психологічного стану позивача. 
Крім іншого, у рішенні місцевого суду зазначено, що у своєму позові позивач посилається на сферу своєї професійної діяльності - створення літературних та образотворчих творів, однак доказів на підтвердження даного виду діяльності не надано. 
Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.
Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків у змагальності процесу, у тому числі і неподання до суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, на думку колегії суддів, не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду.
Обґрунтування заявника про те, що нововиявленою обставиною є реєстрація 17.10.2019 pоку у США авторського права на його твір «PKS1215638», доказом чого є Сертифікат про реєстрацію №VAu 1-372-869, є безпідставними, оскільки не свідчать про існування нововиявлених обставин, які, згідно з положеннями статті 423 ЦПК України, могли б стати підставами для перегляду судового рішення у цій справі. 
Колегія звертає також увагу, що позовна заява містить обґрунтування з посиланням на Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір «PKS1215638» від 30.03.2012 року за №42988 (а.с. 2-4, 19-21). Тобто, даний факт був відомий позивачу на час розгляду справи судом першої інстанції. 
Зміст заяви ОСОБА_1 зводиться також до непогодження з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року. 
Однак, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначене вище рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року; ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с. 100). 
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).
Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді