УХВАЛА

27 серпня 2020 року  
Київ
справа №522/20062/19
адміністративне провадження №К/9901/8478/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Шевчука Кирила Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 522/20062/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення до Республіки Молдова,

УСТАНОВИВ:
26 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області № 16 від 30 жовтня 2019 року про примусове повернення до Республіки Молдова.
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 січня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій адвокат Шевчук Кирило Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України та надано скаржнику строк у десять днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представником скаржника отримано ухвалу Верховного Суду від 07 квітня 2020 року - 16 квітня 2020 року.
07 серпня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків шляхом, визначеним зазначеною ухвалою Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 640/20599/19 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Відкриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції відніс таку справу до категорії справ незначної складності та розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Разом з тим, у касаційній скарзі представник cкаржника вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки при вирішенні спорів у подібних правовідносинах у судів апеляційної інстанції відсутній єдиний підхід щодо встановлення обов`язковості проведення процедури належної ідентифікації особи органами ДМС при примусовому поверненні особи до іноземної країни.
Щодо виняткового значення вказаної справи для учасника справи представник скаржника зазначає, що ОСОБА_1 був ідентифікований як громадянин республіки Молдова без здійснення запиту до дипломатичних представництв або консульских установ Республіка Молдова. При цьому, скаржником було надано суду довідку Консульства Республіки Молдова в Одесі від 04 лютого 2020 року № 068 згідно якої ОСОБА_1 не має громадянства Республіки Молдова та не документований паспортним документом цієї країни. Враховуючи, що скаржник проживає із сім`єю на території України починаючи з 2005 року примусове повернення його до країни, яка не визнала його своїм громадянином порушує статтю 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, призведе до розриву з сім`єю скаржника та знищить систему його соціальних зв`язків.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.
Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Шевчука Кирила Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 522/20062/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення до Республіки Молдова.
Витребувати з Приморського районного суду м.Одеси справу № 522/20062/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення до Республіки Молдова.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. 
У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду