Справа  №758/1436/20                                          Головуючий в суді І інстанції - Зубець Ю.Г.
Провадження  №33/824/2232/2020                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
15 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Зінченка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.01.2020 року приблизно о 23 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Костянтинівській, 26, керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Alcotest 6820», результат тесту склав 0,55 ‰.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням  ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, скасувати вказане рішення суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків та скористатися професійною правовою допомогою адвоката. Захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону. Суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, а не штрафу. Порушено судом також і вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин (постійне прийняття лікарських засобів після проведеної операції на серці), тощо при обранні виду адміністративного стягнення. Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, сімейний стан. Тому у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, необґрунтованою та формальною. Апелянт вказує, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП. Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою. 
Крім того, апелянт вказує, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 15.05.2020 року, після того як звернувся з заявою до суду. Вказане судове рішення йому не надсилалось поштою. Тому вважає, що строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Зінченка М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення та його копію отримав лише 15.05.2020 року.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року.
 
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі просив закрити провадження у справі, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені показання ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №425001 від 26.01.2019, ОСОБА_2 26.01.2020 року приблизно о 23 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Костянтинівській, 26, керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Alcotest 6820», результат тесту склав 0,55 ‰ (а.с.1).
Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6820» (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.3) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 0,55 ‰. 
Вказаний огляд було проведено в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується підписами даних осіб, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будь-які сумніви в неупередженості даних свідків відсутні. 
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції від 26.01.2019 року вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6820» в присутності двох свідків. На що він погодився. Результат огляду склав 0,55 ‰. Будь-яких заперечень з приводу процедури огляду та його результатів ОСОБА_1 не висловлював.
Відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом, не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є голослівними. 
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції необґрунтовано було застосовано стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та, у разі визнання особи винуватою, передбачає застосування стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Що стосується зауважень з приводу розгляду справи місцевим судом без участі ОСОБА_1 , то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.
Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
ОСОБА_1 поновити строк на оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                 В.О. Габрієль