ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                        Головуючий І інстанції: Мороко А.С. 
20 липня 2020 р.	Справа № 520/12/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання – Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконфкеренції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року, прийняту за результатами розгляду клопотання Міністерства внутрішніх справ України про зупинення провадження по справі за адміністративним позовом     ОСОБА_1 до    державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

02.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень позовних вимог (т. 1, а.с. 80-83), просить визнати протиправною бездіяльність ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» та ГУ МВСУ в Харківській області та зобов`язати останніх виготовити довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на: 01.01.2018 року, 01.01.2019 року, 01.09.2019 року, з посади старшого інспектора, яка згідно з наказом МВС України від 17.02.2017 року № 138 відповідає посаді, що ним займалась під час проходження служби, - начальника чергової частини Харківського РВ УМВСУ в Харківській області.          
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що з 2001 року отримує пенсію за вислугу років, як колишній працівник ОВС України, на умовах та в порядку, встановленому Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Після перерахунку пенсії, проведеного ГУ ПФУ в Харківській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, він з`ясував, що розмір його пенсії з 01.01.2016 року повинен дорівнювати 6.684,28 грн і вище, а не 3.676,35 грн.
Його звернення щодо видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та скерування такої довідки до пенсійного органу відповідачами проігноровано.
13.03.2020 року до суду надійшло клопотання МВС України про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі № 160/8324/19 відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України. Клопотання обґрунтовано метою забезпечення додержання принципів всебічності, повноти та об`єктивності при розгляді справи.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року клопотання розглянуто в порядку спрощеного провадження і задоволено.
Прийняте рішення судом вмотивовано тим, що дана адміністративна справа має ознаки типової, щодо якої Верховним Судом відкрито провадження у зразковій справі, що в силу п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України є підставою для зупинення провадження у справі.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач просить його скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та невідповідність судового рішення нормам матеріального та процесуального права, оскільки порядок перерахунку пенсій пенсіонерів ЗС України відрізняється від того порядку, який застосовується до нього – колишнього працівника міліції.
На час розгляду справи відповідачі та третя особа правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області,  переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, - її учасники не спростовують твердження позивача ОСОБА_1 про те, що до 05.02.2001 року він проходив службу в ОВС України, займаючи посаду начальника чергової частини Харківського РВ УМВСУ в Харківській області, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначену йому на умовах і в порядку, встановленому Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
За визначенням, наведеним у п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи, це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.
Із судових рішень по справі № 160/8324/19, у тому числі і рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року, вбачається, що позивачем у цій справі є колишній військовослужбовець, що отримує пенсію за вислугу років, призначену на умовах та в порядку, встановленому Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Відповідачем в означеній справі є відокремлений структурний підрозділ Міністерства оборони України.
Відповідачами у справі, що розглядається є органи внутрішніх справ України, а також Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», що є самостійним державним багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально-профілактичні, санітарно-епідеміологічний та інші заклади, що забезпечують на основі відповідної ліцензії медичним обслуговуванням державних службовців МВС, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії України, пенсіонерів з числа осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців Національної гвардії України, поліцейських, членів їх сімей, працівників МВС, ветеранів органів внутрішніх справ, та знаходиться у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України та оперативно підпорядкована Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС України.
Предметом спору у справі № 160/8324/19 фактично є відмова Дніпровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та направити до пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача для проведення перерахунку його пенсії, у зв`язку із визнанням рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, що набрало законної сили 05.03.2019 року, по справі № 826/3858/18 протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі, що розглядається, також є відмова суб`єкта владних повноважень підготувати та направити до пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для проведення перерахунку його пенсії.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі судом першої інстанції не з`ясовані підстави виникнення спору (- помилка у первинній довідці по розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, у наслідок недотримання п. 2 наказу МВС України від 17.02.2017 року № 138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських»; - скасування п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, тощо).
Таким чином, висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення справи  № 520/12/20, як типової, до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі, зроблений при неповному з`ясуванні обставин, що  мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання.
Підставами для скасування ували суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання (п.п. 1. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).
Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).   
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України підстави для проведення розподілу судових витрат по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-10, 195, 292, 308, 310, 312, 313, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
Постанова у повному обсязі складена і підписана 24 липня 2020 року.