КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
1[1]

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
20 липня2020 року                                                                              місто Київ
 
           Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за участі ОСОБА_1 ,                 Войтенко Н.В., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
      ВСТАНОВИВ:
 
З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що 7.10.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол серії АА 970317, оскільки останній перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року  ОСОБА_1  визнано винуватиму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн..
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду як незаконну, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки жодного психологічного насильства не чинив.
Зазначає, що 7.10.2019 року перебував за місцем мешкання його колишньої дружини, під час спілкування з якою виникла суперечка з приводу виховання їх спільної доньки та годин спілкуванні з нею. Жодного насильства не чинив, однак в ході їх спілкування, колишня дружина ОСОБА_2 викликала працівників поліції, за надуманим фактом, щодо психологічного насильства. 
Крім того, вказує на те, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки, потерпілі, а тому вважає його безпідставним.
Заслухавши доповідача, особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , покинув зал судового засідання в ході судового розгляду та не повернувся, пояснення  ОСОБА_2 , яка заперечувала щодо апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволення не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя районного суду дав об`єктивну та належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.         
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 її колишній чоловік, з яким мають спільну дитину. Проживає за адресою: кв. АДРЕСА_3 , разом з донькою. 7.10.2019 року приблизно 21.00 год. перебувала вдома за вказаною вище адресою разом з донькою. Прийшов ОСОБА_1 до доньки, вона залишила їх  в кімнаті, та вийшла до кухні. Перебуваючи на кухні, спілкувалась по телефону, та в цей час до неї забіг ОСОБА_1 з нецензурною лайкою та вдарив її, на агресивні дії останнього щодо неї, викликала поліцію.
Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя;колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..
Складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно            ОСОБА_1 , з додержанням вимог КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, містить зазначення порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 
Таким чином, достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
З огляду а викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що ґрунтується на даних представлених матеріалах адміністративної справи,тому районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, якоюОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. - залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                    О.М. Чорний 

Справа №33/824/785/2020
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
Головуючий у першій інстанції: Колесник О.М.
Доповідач: Чорний О.М.