ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10131/18  Номер провадження 22-ц/814/1716/20	Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І., 
секретаря Кальник А.М.,
за участі: представника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент Банк"
на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року, прийнятого під головуанням судді Чуванової А.М. в м. Полтава
у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" про захист прав споживача, 
треті особи Національний банк України, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, ПрАТ "Страхова компанія "Інгострах",-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з вказаним позовом. Зазначала, що по рекомендації працівника ПАТ «Акцент-Банк» 23 грудня 2015 року підписала заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, згідно умов якого отримала від ПАТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки «ТОYОТА», модель: «RAV4», рік випуску 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу.
Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ «Акцент-Банк». Також, згідно з умовами договору фінансового лізингу, з метою виконання зобов`язань за кредитним (лізинговим) договором, позивач оформила договір добровільно страхування наземного транспорту у ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», згідно умов якого автомобіль був застрахований на суму 850 000,00 грн. Вигодонабувачем згідно договору страхування є ПАТ «Акцент-Банк». Всі страхові внески сплачувались за рахунок позивача та додавались до щомісячних виплат, які вона належним чином виконувала, згідно умов договору фінансового лізингу. 
07 липня 2018 року під час ДТП автомобіль був суттєво пошкоджений та вже непридатний до експлуатації. Дана пригода є страховим випадком. Зазначала, що згідно із п. 2.8.2.8.1 договору фінансового лізингу подією дефолту вважається, зокрема, випадок, якщо предмет лізингу знищений, пошкоджений і не може бути відновлений Але, всупереч умов договору, банк у 10- денний строк не надіслав їй повідомлення про дефолт та продовжував вимагати з неї кошти на щомісячні, внески за користування предметом лізингу. 
На підставі викладеного ОСОБА_2 просила визнати заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року - недійсною, а договір фінансового лізингу нікчемним; застосувати наслідки недійсності до нікчемного договору між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 та повернути ці кошти позивачу.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк».
Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачені за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн.
Зобов`язано ОСОБА_2 повернути ПАТ «Акцент-Банк» автомобіль марки «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_2 .
В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» в дохід держави судовий збір у сумі 1762 грн.
Рішення оскаржило АТ «Акцент Банк», яке посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшити суму коштів, яка стягнута з Банку на користь ОСОБА_2 , з 690 734,32 грн. до 172 736,92 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» судові витрати.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Акцент Банк» залишено без задоволення.
Заочне рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 21 лютого 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено частково.
Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині визнання недійсним договору фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року скасовано.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання нікчемним договору фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року відмовлено.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасовано в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн.
Справу № 554/10131/18 в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн. направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність ОСОБА_2 та її представника- адвоката Ковжоги О.І. , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, проте вдруге  не прибули до суду апеляційної інстанції. 
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Як вбачається з матеріалів справи, що 23 грудня 2015 року позивач підписала заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А-50130076 та отримала предмет лізингу, а саме автомобіль марки «ТОYОТА», модель: «RAV4», рік випуску 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , вартістю 850 000,00 грн, згідно специфікації та акту приймання-передачі (додаток № 1 до договору фінансового лізингу №АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року).
Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №ABH0CPS-16186UA від 08.02.2016 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та ПАТ «Акцент-Банк»,  автомобіль  марки «TOYOTA», модель «RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований на сумму 850 000,00 грн., вигодонабувачем згідно договору страхування є ПАТ «Акцент-Банк».
19.07.2018 року складено страховий акт, згідно якого описана подія є страховою, класифікується як ДТП. До виплати ПАТ «Акцент-Банк» встановлене страхове відшкодування у розмірі 144 146,52 грн. 
Згідно платіжного доручення №1031011 від 23.07.2018 року платник ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» виплатило ПАТ «Акцент-Банк» страхове відшкодування у розмірі 144 146,52 грн.  
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що у письмовій формі договір фінансового лізингу з узгодженням всіх його істотних умов між сторонами не укладався та не був нотаріально посвідчений, а заява позивача про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу не може замінювати собою укладений у письмовій формі договір.
Постановою Верховного суду від 03 червня 2020 року визначено, що договір фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року, укладений між сторонами, є нікчемним.

Згідно ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

У разі застосування реституції за нікчемним договором лізингу лізингодавець зобов`язаний повернути лізингоодержувачу сплачені ним платежі на виконання умов договору, а лізингоодержувач, у свою чергу, зобов`язаний повернути лізингодавцю передане за договором майно, а саме об`єкт лізингу, яким він користувався.
Згідно зі статтею 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.
В частині положень щодо надання об`єкта лізингу у користування на правовідносини, зокрема щодо оплати за це, поширює свою дію параграф 5 «Найм (оренда) транспортного засобу» глави 58 «Найм (оренда)» ЦК України, що узгоджується з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг».

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі на підставі нікчемного договору фінансового лізингу, мають певні особливості, а саме: з моменту виникнення між сторонами у справі спірних правовідносин ОСОБА_2 користувалася предметом лізингу, який належить на праві власності АТ «Акцент-Банк».

За змістом глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

ОСОБА_2 перерахувала банку 690 734,32 грн., зокрема, позивач щомісяця сплачувала платежі за користування предметом лізингу згідно графіку сплати лізингових платежів, до складу якого входило: відшкодування частини вартості предмета лізингу, винагорода за користування предметом лізингу, винагорода за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу, страхування предмету лізингу, загальний лізинговий платіж.
Факт сплати ОСОБА_2 саме цієї суми не оспорюється сторонами та підтверджується також долученими до матеріалів справи квитанціями. 
Згідно з договором фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року сторони погодили плату за користування автомобілем. 
Додаток № 2 вищевказаного договору фінансового лізингу, містить розділ «Винагорода за користування предметом лізингу» (що складає 31 % на рік) ( Т.1, а.с.9). 

ОСОБА_2 користувалась автомобілем марки «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015 з  23 грудня 2015 року по 07 липня 2018 року -до моменту ДТП, коли предмет лізінгу було повністю знищено та вартість його відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість КТЗ ( т.1, а.с.240).
Отже, сума винагороди за користування предметом лізингу за період його використання складає 150 295,97 грн.
Враховуючи, що позивач сплатила банку 690 734,32 грн., за користування предметом лізингу та беручи до уваги час користування автомобілем з ПАТ «Акцент-Банк» підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 сплачені за договором фінансового лізингу кошти у розмірі 540 438,35 грн.
Тверження відповідача про те, що ОСОБА_2 користувалась автомобілем до 21 лютого 2019р. не підтверджено технічною можливістю його використання та не надані відповідні докази. 
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачених за договором фінансового лізингу коштів у розмірі 540 438,35 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент Банк" задовольнити частково.
Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року змінити в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн., ухваливши в цій частині нове рішення.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 сплачені за договором фінансового лізингу кошти у розмірі 540 438,35 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        О.Ю. Кузнєцова
                                                                                    О. І. Обідіна
Повний текст постанови складено 10.08.2020 р.