КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

  
                  Справа № 22-ц/824/6901/2020                      Головуючий у 1-й інстанції:  Бусик О.Л.
                             757/17088/20                                                                Доповідач - Чобіток А.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
17 серпня  2020 року Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.  
секретар - Зиль Т.С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційні  скарги Фонду державного майна України, ОСОБА_1   на ухвалу  Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року   в справі за позовом   ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії , - 
 
у с т а н о в и в :
 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Фонду держмайна України від 09.04.2020 року в частині прийняття рекомендації щодо голосування на засіданні Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» членам Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» з питань припинення виконання  ним ( ОСОБА_2 ) обов`язків генерального директора АТ «Миколаївобленерго», припинення його повноважень у складі дирекції АТ «Миколаївобленерго» та розірвання укладеного з ним контракту №746 від 07.12.2017; усунути перешкоди у виконанні посадових його ( ОСОБА_2 ) обов`язків на посаді генерального директора АТ «Миколаївобленерго» шляхом скасування (визнання незаконним) рішення Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго», оформлене протоколом Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» від 09.04.2020 №66.
При поданні позовної заяви ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: зупинити дію рішення Наглядової ради AT «Миколаївобленерго», оформленого протоколом Наглядової ради AT«Миколаївобленерго» від 09.04.2020 № 66; заборонити Акціонерному товариству «Миколаївобленерго» (код ЄДРПОУ 23399393) в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (код ЄДРПОУ23399393), а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (код ЄДРПОУ 23399393) без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам):
-вчиняти дії спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень генерального директора акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (код ЄДРПОУ 23399393)  ОСОБА_2  ;
-вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень генерального директора Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (код ЄДРПОУ 23399393) ОСОБА_2.;
- вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про призначення ОСОБА_1 виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Миколаївобленерго».
 
Ухвалою  Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року заяву задоволено. 
 
Не погоджуючись з ухвалою  суду Фонд державного майна України та ОСОБА_1 подали  апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Уважають що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду.
 
            Установлено, що в квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Фонду держмайна України від 09.04.2020 року в частині прийняття рекомендації щодо голосування на засіданні Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» членам Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» з питань припинення виконання  ним ( ОСОБА_2 ) обов`язків генерального директора АТ «Миколаївобленерго», припинення його повноважень у складі дирекції АТ «Миколаївобленерго» та розірвання укладеного з ним контракту №746 від 07.12.2017; усунути перешкоди у виконанні посадових його ( ОСОБА_2 ) обов`язків на посаді генерального директора АТ «Миколаївобленерго» шляхом скасування (визнання незаконним) рішення Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго», оформлене протоколом Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» від 09.04.2020 №66. Зазначав, що протоколом Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» від 12.02.2015 року його було обрано генеральним директором АТ «Миколаївобленерго» та введено до складу дирекції товариства та укладено з ним  контракт. 26.02.2020 року ФДМУ прийняв рішення змінити керівника АТ «Миколаївобленерго», призначивши в.о. генерального директора ОСОБА_3.. 17.03.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва відкрито провадження за його позовом до АТ «Миколаївобленерго», ФДМУ про поновлення трудових прав, визнання незаконним та скасування рішення. Ухвалою від 18.03.2020 року вказаний суд забезпечив його позов а саме: «Заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, в тому числі Міністерству юстиції України його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, Іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника, підписанта акціонерного товариства «Миколаївобленерго» ОСОБА_2; заборонено ФДМУ вчиняти дії спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення повноважень генерального директора (керівника, члена Дирекції) акціонерного товариства «Миколаївобленерго» ОСОБА_2 ..
              Проте, незважаючи на  судову заборону Фонду держмайна України 09.04.2020 року прийняв рішення про наданні рекомендації щодо голосування на засіданні Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» членам Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» з питань припинення виконання  ним ( ОСОБА_2 ) обов`язків генерального директора АТ «Миколаївобленерго», припинення його повноважень у складі дирекції АТ «Миколаївобленерго» та розірвання укладеного з ним контракту №746.
Уважає такі дії та рішення  такими, що порушують його трудові права, передбачені трудовим контрактом та створюють перешкоди у виконанні  його посадових обов`язків на посаді генерального директора АТ «Миколаївобленерго».
 
    Мотиви поданої заяви про забезпечення позову зводяться до того, що невжиття заходів може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 , на захист яких подано позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
 
Задовольняючи заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову у вказаний ним спосіб,  суд першої інстанції врахував, що предметом позову, який перебуває в провадженні суду є визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, які, на думку позивача,порушують його права, що може цілком реально призвести до неможливості або ж до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог у даній справі; застосування заходів забезпечення позову за вимогами позивача не порушує прав та охоронюваних інтересів відповідачів чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а позивач вказав на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів; існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам і інтересам позивача до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили; існує реальна загроза, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде неможливе виконання рішення суду у цій справі, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся у цій справі, у межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду .   
 
              Перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, заслухавши  представника Фонду державного майна України, суд апеляційної інстанції  приходить до наступного.
 
              Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
 Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).
 
Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
              При встановленні зазначеної відповідності  слід  враховувати, що  вжиті  заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
              Вирішуючи питання про забезпечення позову,  суд має брати  до уваги  інтереси  не  тільки позивача,  а й інших осіб,  права яких можуть  бути  порушені  у  зв`язку  із  застосуванням  відповідних заходів.  Наприклад,  обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить донезворотних наслідків ( п. 4 ). 
 
  Відповідно до п. 5 вказаної Постанови ВСУ, у справах  про  захист трудових  чи  корпоративних  прав  не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення  про звільнення  позивача  з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб  не  чинити  перешкод  позивачеві  у  виконанні   ним   своїх попередніх  трудових  обов`язків,  оскільки  таким  чином фактично 
ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.
 
При цьому частиною 10 ст. 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому не вирішується спір по суті.
 
             Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції таким, що не  відповідає нормам процесуального права, зокрема ст.ст. 149,150 ЦПК України, а також роз`ясненням , викладеним у Постанові  № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».
            
            Так, забезпечуючи позов ОСОБА_2 у запропонований ним спосіб, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що  обраний позивачем спосіб забезпечення позову суперечить п. 5 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», не відповідає заявленим вимогам у даній справі  та не може бути допущено в силу ч. 10 ст. 150 ЦПК України. 
 
Крім того, колегія суддів уважає, що судом не з`ясовано чи не перешкоджають господарській діяльності юридичної особи (АТ «Миколаївобленерго») вказані  заходи забезпечення позову, оскільки вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 
           За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.
                        
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-383 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-
 
                                                       п о с т а н о в и в:
 
Апеляційні скарги Фонду державного майна України, ОСОБА_1 задовольнити.
 
  Ухвалу  Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року  скасувати.
 
  Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення даного позову.
 
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
      Головуючий:                                                     А.О. Чобіток            
 
                  Судді:                                                                 О.В. Немировська
 
                                                                                              Т.І.  Ящук