Справа № 759/7961/20                                                                              Суддя в суді першої інст. - Горбенко Н.О.
Провадження № 33/824/3393/2020                                                                               Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
вул. Солом`янська, 2-А, м. Київ, 03110, тел./факс (044) 284-15-77 
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     11 вересня  2020 року                                                                         м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С
за участі:
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Кравченко Т.Т., 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравченко Т.Т.  на постанову судді Святошинського  районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
         Відповідно до постанови судді І-ї інстанції,06 травня 2020 року о 01 год. 35. хв. в м.Києві по вул. Святошинська, 34 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Honda Jorno з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя.  Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Кравченко Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Захисник зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено всі докази у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністартивної відповідальності.
Так, захисник зазначає, що 29.04.2020 року відносно ОСОБА_1 вже був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5. ПДР України, який розглянуто Святошинським районним судом м. Києва 13 липня 2020 року та закрито провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, а тому протокол від 06.05 2020 року мав бути складений за ч. 2 ст.130 КУпАП у зв`язку із повторністю, а не повторно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, на думку захисника, судом не вірно кваліфікавано дії ОСОБА_1 та не встановлено чи є в його діях ознаки проступку і вина у його вчиненні.
Вказує, що суддя дослідив лише протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, проте проігнорував інші докази у справі, які у своїй сукупності вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме пояснення свідків, з яких вбачається,  що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння, разом з тим, такий тест не передбачений жодним нормативно-правовим актом.
Крім того зазначає, що в матеріалах справи є всі підставі для закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кравченко Т.Т., яка підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які суддя І-ї інстанції оцінив з точки зору їх належності та допустимості,  зокрема: 
- протоколом серії ДПР18 №062915 про адміністративне правопорушення від 06 травня 2020 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердтли, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння;
- відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, та прийшов до обґрунтованого висновку про достатність цих доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
         Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що 06 травня 2020 року о 01 год. 35. хв. в м.Києві по вул. Святошинська, 34 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Honda Jorno з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя.  Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
   Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
  Положення п.4 розділу І цієї ж Інструкції визначають ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
   Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
  У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.
   Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 Натомість, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, замість ч. 2 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
         Не погоджується апеляційний суд і з доводами апеляційної скарги щодо закриття справи на підставі в п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність,оскільки згідно вказаної норми провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність виключена зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.
         Порушень вимог закону під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Кравченко Т.Т.  залишити без задоволення, а постанову судді Святошиснького районного суду м. Києва від 23 липня 2020 рокущодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
         Суддя                                                                                  В.С. Полосенко