ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 
м. Київ
справа №804/6843/16
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської   О.Р.,
суддів - Кашпур   О.В., Уханенка   С.А.
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №   820/6843/16
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування припису, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою           Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14   вересня 2017 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Прокопчук   Т.С., суддів Шлай   А.В., Чабаненко   С.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.          Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» (далі - ПАТ «Дніпроазот», підприємство, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), у якому просило визнати протиправним і скасувати припис №365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року.
2.          На обґрунтування позовної заяви позивач зазначав про порушення відповідачем порядку проведення перевірки та оформлення результатів її проведення.
3.          Посилався на відсутність порушень вимог трудового законодавства стосовно його працівників, оскільки всі належні суми щодо виплати заробітної плати були виплачені, а остаточний розрахунок при звільненні проведений.
4.          Позивач указував також на виконання вимог законодавства щодо обов`язку працевлаштування інвалідів у 2015 році.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
5.          На підставі наказу №213-ПЛ від 18 липня 2016 року і направлення на перевірку №11/2.4-Н від 18 липня 2016 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області в період з 01 серпня 2016 року по 19 серпня 2016   року було проведено планову перевірку додержання ПАТ «Дніпроазот» законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
6.          За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки №365/4.4-3, у якому зафіксовано виявлені такі правопорушення вимог трудового законодавства:
- заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується у строки виплати заробітної плати, а не за три дні до початку відпустки.    ОСОБА_1 було надано частину щорічної відпустки з 04 по 13 червня 2016 року (наказ №3786 від            20 травня 2016 року), однак оплата за час відпустки проведена 22 червня 2016 року; ОСОБА_2 було надано частину щорічної відпустки з 14 по 29 червня 2016 року (наказ №3814 від 24 травня 2015 року), однак оплата за час відпустки проведена 22 червня 2016 року і 07 липня 2016 року (пропорційно); ОСОБА_3 було надано частину щорічної відпустки з 13   по 27 червня 2016 року (наказ №3957 від 27 травня                  2016 року), однак оплата за час відпустки проведена 22 червня 2016 року і 07 липня 2016 року (пропорційно); ОСОБА_4 було надано щорічну відпустку з 04 по 27 липня 2016 року (наказ №4380 від 14 червня 2016 року), однак оплата за час відпустки проведена 22 липня 2016 року і 05 серпня 2016 року (пропорційно);
- проведення остаточного розрахунку було проведено не в день звільнення працівників. При звільненні 20 липня 2016 року    ОСОБА_5 остаточний розрахунок проведено 21 липня 2016 року; при звільненні 13 липня 2016 року ОСОБА_6 остаточний розрахунок проведено 14 липня 2016 року; при звільненні 13 липня             2016 року ОСОБА_7 остаточний розрахунок проведено 14 липня                 2016 року;
- при непроведенні остаточного розрахунку в день звільнення, звільненим працівникам (    ОСОБА_5 ,    ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) не нараховувався і не виплачувався середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;
- згідно із звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік (форма      № 10-ГІІ), поданого до Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів 20 січня 2016 року (вхідний 03-07/2260), на підприємстві середньооблікова чисельність штатних працівників становить 4013 осіб, з яких середня облікова чисельність інвалідів - 133, водночас згідно з визначеним законодавством нормативом 4% від середньооблікової штатної чисельності працівників на підприємстві повинен працювати 161 працівник з інвалідністю. Таким чином, порушено вимоги статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Підприємство проводило роботу по усуненню указаного порушення і станом на 02 серпня 2016 року на підприємстві працює                  161 працівник з інвалідністю.
7.          19 серпня 2016 року на підставі зазначеного акта винесено припис №   365/4.4-3-260, у якому від ПАТ «Дніпроазот» вимагалося:
7.1.           вжити заходів щодо усунення порушень вимог частини четвертої статті                 115 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) і статті 21 Закону України «Про відпустки» №504/96-ВР від 15 листопада 1996 року (далі - Закон №504/96-ВР); 
7.2. вжити заходів щодо усунення порушень вимог частини першої статті 47, частини першої статті 116 КЗпП України; 
7.3. усунути порушення вимог частини першої статті 117 КЗпП України до 19 вересня 2016 року; 
7.4. не допускати порушень вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №   875-XII від 21 березня 1991 року (далі - Закон №875-XII), проводити роботу щодо працевлаштування інвалідів.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
8.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                  09 березня 2017 року позов задоволено: визнано протиправним і скасовано припис ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №365/4.4-3-260 від 19   серпня 2016 року.
9.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги оскаржуваного припису щодо забезпечення роботодавцем виконання щодо працівників вимог статей   47,   115,   116,   117 КЗпП України на час проведення перевірки були виконаними. Належні працівникам виплати не були здійснені у визначений строк з об`єктивних причин, однак вони були виплачені на час проведення перевірки у повному обсязі.
10.          Тому забезпечення повторного вчинення дій щодо виплати працівникам належних сум, які вже виплачено, є неможливим.
11.          Також суд посилався на те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року в справі №804/2474/16 відмовлено у задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з                                                             ПАТ «Дніпроазот»   адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1941591,68 грн з тих підстав, що підприємством у 2015 році, згідно з вимогами статті 19 Закону №875-XII, виконано обов`язок щодо надання інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.
12.          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від             14 вересня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.
13.          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність прийняття припису №   365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року.
14.          Такий висновок обґрунтовано наявністю з боку ПАТ «Дніпроазот» порушень вимог трудового законодавства щодо його працівників.
15.          Судом апеляційної інстанції також зазначено, що вимога припису про недопущення у майбутньому порушень вимог статті 19 Закону №875-XII не порушує права та інтереси позивача.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
16.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ПАТ «Дніпроазот» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14   вересня 2017 року.
17.          15 грудня 2017 року, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду, припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України.
18.          05 березня 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.
19.          За наслідками автоматизованого розподілу від 05 березня 2018 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу: Білоусу   О.В., суддям Желтобрюх   І.Л., Стрелець   Т.Г.
20.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 12 червня 2019 року №709/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
21.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській   О.Р., суддям Кашпур   О.В., Уханенку   С.А.
22.          У касаційній скарзі ПАТ «Дніпроазот», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
23.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області порушено процедуру проведення перевірки, а саме: не внесено запис про проведення планової перевірки до відповідного журналу; акт перевірки не містить дати його складання, не підписаний усіма посадовими особами, які її проводили; для підпису акта його було надано у одному примірнику, а не у двох; припис було складено до моменту належного оформлення та підписання акта перевірки. 
24.          Скаржник звертає увагу на неможливість виконання вимог припису з тих підстав, що вони є виконаними, а тому відсутні в його діях порушення вимог трудового законодавства. 
25.          Зазначає, що у 2015 році виконано вимоги статті 19 Закону №875-XII щодо обов`язку працевлаштування інвалідів.
26.          У запереченні на касаційну скаргу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, посилаючись на законність рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його без змін. 
V. Джерела права та акти їхнього застосування
27.          Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції   Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі -   КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
28.          За правилами частини третьої   статті 3 КАС України   провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
29.          Відповідно до підпункту 4 пункту 1   розділу VII «Перехідні положення» КАС України   касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані й розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
30.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15  січня 2020 року №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
31.          Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32.          Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386/2011 (далі - Положення №   386) Державна інспекція України з питань праці (далі - Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
33.          Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, м.   Києві та                             м.   Севастополі (пункт 7 Положення №386).
34.          Процедура проведення відповідачем перевірок встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390 (далі - Порядок №390).
35.          У пункті 3 Порядку №390 визначено, що позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їхнє проведення.
36.          Частиною першою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05 квітня 2007 року (далі - Закон №877) передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки.
37.          Відповідно до частин шостої та сьомої цієї ж статті за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
38.          На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
39.          У частинах восьмій та одинадцятій статті 7 Закону №877 визначено, що припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
40.          У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
41.          Згідно з частиною дев`ятою статті 4 Закону №877 невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.
42.          Частиною першою статті 21 Закону №504/96-ВР передбачено, що заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.
43.          Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в   статті 116   цього Кодексу.
44.          За змістом частини четвертої статті 115 КЗпП України заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
45.          Частиною першою статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
46.          Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
47.          Ця норма   стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору умисно або з необережності не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.
48.          Відповідно до частин першої та другої статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
VI. Позиція Верховного Суду
49.          Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що органу Держпраці України надано повноваження складати щодо юридичних осіб, які використовують найману працю, приписи про усунення порушень вимог трудового законодавства. 
50.          За змістом частини восьмої статті 7 Закону №877 припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
51.          Отже, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства, заходи якого мають бути спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульованими та конкретизованими. 
52.          Зі змісту оскаржуваного припису вбачається, що його складено у зв`язку із порушенням позивачем вимог трудового законодавства, а саме: з недотриманням строків виплати працівникам заробітної плати за весь час щорічної відпустки (не за три дні до початку відпустки) а також проведення остаточного розрахунку при звільненні (не в день звільнення працівників).
53.          Указане свідчить про наявність у діях ПАТ «Дніпроазот» порушень вимог статей 47, 115, 116 КЗпП України та статті 21 Закону №504/96-ВР.
54.          Проте оскільки указані виплати працівникам були виплачені, вжиття заходів щодо усунення цих порушень не є можливим. 
55.          Таким чином, включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду. 
56.          Отже, Суд уважає, що припис ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №   365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року в частині пунктів 1-2, якими від ПАТ «Дніпроазот» вимагалося усунути порушення вимог частини першої статті 47, частини четвертої статті 115, частини першої статті 116 КЗпП України та статті 21 Закону №504/96-ВР є протиправним.
57.          Водночас, провівши виплату остаточного розрахунку не в день звільнення працівників, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ПАТ «Дніпроазот» їм не нараховувався і не виплачувався.
58.          Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої   статтею 117 КЗпП України, а саме: виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
59.          Таким чином, Суд дійшов висновку, що у цьому випадку мало місце порушення позивачем вимог частини першої статті 117 КЗпП України, а отже, про законність та обґрунтованість пункту 3 припису ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року.
60.          Що стосується пункту 4 указаного припису, яким від позивача вимагалося не допускати порушень вимог статті 19 Закону №875-XII, проводити роботу щодо працевлаштування інвалідів, то слід зазначити, що указана вимога має рекомендаційний характер, а тому не порушує прав, свобод та інтересів позивача. 
61.          З огляду на викладене Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування пунктів 1-2 припису ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016   року.
62.          За змістом частини шостої статті 7 Закону №877 (у редакції, чинні на час складання акта №365/4.4-3) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
63.          Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
64.          В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
65.          Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
66.          Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
67.          У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. 
68.          Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).
69.          Усупереч указаним вимогам акт перевірки №365/4.4-3, складений ГУ Держпраці у Дніпропетровській області за результатом перевірки ПАТ «Дніпроазот», не містить дати його складання.
70.          Однак суд звертає увагу на те, що будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства, оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників. 
71.          Такі формальні неточності не можуть бути самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, спрямованого на забезпечення законності та захист інтересів працівників в процесі реалізації ними конституційного права на працю.
72.          Із акта перевірки вбачається, що у її проведенні брала участь одна посадова особа ГУ Держпраці у Дніпропетровській області - Ярко Н.А., тому спростовуються доводи скаржника про те, що його підписано не усіма посадовими особами.
73.          Щодо решти аргументів скаржника, викладених у касаційній скарзі, стосовно невнесення запису про проведення планової перевірки до відповідного журналу; надання для підпису одного примірника акта; складання припису до моменту належного оформлення та підписання акта перевірки, то вони не підтверджені належними доказами у справі, а тому Суд їх відхиляє.
74.          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
75.          За змістом статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
76.          Статтею 351 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року), передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
77.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
78.          Оскільки у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень неправильно застосували норми матеріального права щодо спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги.
VII. Судові витрати
79.             Відповідно до частин першої, третьої   статті 139 КАС України   при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
80.          При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
81.          Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1378,00 грн; за подання касаційної скарги в розмірі 1653,60 грн.
82.          Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з урахуванням того, що позовна вимога не є майновою вимогою, щодо якої правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову не застосовується.
83.          За таких обставин Суд встановив наявність підстав для повернення позивачу документально підтверджених судових витрат із судового збору в розмірі 3031,60 грн за подання позову та касаційної скарги за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
84.           Керуючись статтями 3, 139, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
85.          Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» задовольнити частково.
86.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                       09   березня 2017 року і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року скасувати.
87.          Прийняти нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування припису №   365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року.
88.          Визнати протиправними і скасувати пункти 1-2 припису Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області №365/4.4-3-260 від 19 серпня 2016 року.
89.          Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 39788766) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» сплачений судовий збір у розмірі 3031,60 грн (три тисячі триста тридцять одна гривня шістдесят копійок).
90.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко