справа № 754/7827/16-ц                                  головуючий у суді І інстанції Лісовська О.В.
провадження № 22-ц/824/10345/2020            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем   України
02 вересня 2020 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Гасюк В.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, - 
 
В С Т А Н О В И В: 
 
         У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням та просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року, якою заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо повного або часткового відчуження квартири АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили. 
Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 17 січня 2018 року зазначене рішення було змінено шляхом виключення із мотивувальної частини посилання на ст. 256 ЦПК України в редакції 2004 року, а в решті рішення залишено без змін. Відповідач зазначає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню в силу ст. 158 ЦК України.       
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 рокузаяву ОСОБА_2 задоволено.  
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику його у судове засідання. Суд першої інстанції неправильно застосував положення ч. 9 ст. 158 ЦПК України. Суд не врахував, що апеляційною інстанцією було задоволено вимогу позивача і встановлено факт, що сторони у даній справі у період з 12 січня 1982 року по 26 жовтня 2007 року проживали у складі однієї сім`ї. Суд також не врахував, що ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 . Судом касаційної інстанції також було зупинено дію рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року. Скасування заходів забезпечення позову може створити для відповідача умови для вчинення дій щодо повного або часткового відчуження спірної квартири, що у свою чергу може ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, яке може бути ухвалено в результаті розгляду даної справи у Верховному Суді.          
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався ч. 9 ст. 158 ЦПК України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2016 року заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо повного або часткового відчуження квартири АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили (а.с.66, Т.1).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено (а.с.22, Т.2).
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання на ст. 256 ЦПК України в редакції 2004 року, а в решті рішення залишено без змін (а.с.96, Т.2).
Відповідно до ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 рокуОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, що стало підставою для застосування судом першої інстанції ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.
Зміна апеляційним судом рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині не впливає на вирішення спору по суті. Рішення було змінено лише внаслідок неправильного посилання суду першої інстанції на ст. 256 ЦПК України, тобто, через порушення норм процесуального права. Постановою суду апеляційної інстанції в резолютивній частині рішення суду першої інстанції не змінювалося, а, отже, позовні вимоги ОСОБА_1 по суті так і залишилися без задоволення.
На час розгляду апеляційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу про скасування заходів забезпечення позову існує постанова Верховного Суду від 30 червня 2020 року, якою рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року залишено без змін, дію оскаржуваних рішень поновлено. У зв`язку з цим, доводи позивача щодо відкриття ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2018 року касаційного провадження за його касаційною скаргою та зупинення дії зазначених судових рішень не можуть бути прийняті до уваги.   
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду є законною та обґрунтованою, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судове рішення складено 02 вересня 2020 року.
 
Головуючий                                                                        Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                              Кашперська Т.Ц.
                                      
                                                                                              Яворський М.А.