ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 липня 2020 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №585/1583/19 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1461/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2020 року, постановлену у складі судді Шульги В.О., у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області про зобов`язання вчинити дії.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Власник суміжного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 здійснила самочинну добудову, чим порушуються його права як власника суміжної земельної ділянки.
Посилаючись на вказані обставини, просить зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудовану на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 прибудову до житлового будинку на відстані 3,4 м від стіни належного йому на праві власності житлового будинку 
АДРЕСА_1 ухвалою від 01 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що він, як відповідач, двічі не прибув до суду без поважних причин. Зазначає, що його представник просив перенести розгляд справи у зв`язку з продовженням дії карантину, встановленого постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11 березня 2020 року №211, а він особисто знаходився на стаціонарному лікуванні та не мав засобів зв`язку, щоб повідомити суд і свого представника про неможливість прибути в судове засідання. Вказане свідчить про поважність причин неприбуття до суду.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу – без змін. Також просить розгляд та вирішення справи провести без її участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Пелипенка П.П., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 07 серпня 2019 року призначив у справі судово-будівельну експертизу (а. с. 126 т. 1), яка була оплачена ОСОБА_1 (а. с. 135, 138, 139 т. 1).
Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 07 жовтня 2019 року поновив провадження у справі у зв`язку з надходженням від експерта висновку №1289 від 04 жовтня 2019 року судово-будівельної експертизи (а. с. 165 т. 1).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не прибув у судові засідання, призначені на 03 квітня та 01 червня 2020 року (а. с. 238, 250 т. 1).
При цьому, у своїй заяві від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 повідомив, що вчинити дії, які були підставою для оголошення перерви у судовому засіданні до 03 квітня 2020 року, не вбачається за можливе через запровадження карантину на території України. У зв`язку із зазначеним, а також через погіршення стану здоров`я, просив перенести розгляд справи на іншу дату (а. с. 236 т. 1).
Про наступне судове засідання, яке відбулося 01 червня 2020 року, позивач був належним чином повідомлений, однак не з`явився до суду та не повідомив про причини своєї неявки (а. с. 245 т. 1).
До суду апеляційної інстанції позивач разом з апеляційною скаргою надав копію довідки про те, що у період з 22 травня до 05 червня 2020 року він перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з оперативним втручанням (а. с. 262 т. 1).
Адвокат Пелипенко П.П., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю виконати роботи по встановленню меж на земельних ділянках сторін, причиною чого є продовження карантину, встановленого постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11 березня 2020 року №211 (а. с. 10-13, 249 т. 1).
Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду. 
Проте погодитися з висновком місцевого суду не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з’явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Така ж правова норма міститься і у частині п`ятій статті 223 ЦПК України.
Умовою для застосування пункту 3 частини першої статті 257 та частини п`ятої статті 223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки позивача або не повідомлення ним про причини неявки в судове засідання.
Колегія суддів вважає, що причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання 03 квітня 2020 року, про які він зазначав у заяві від 02 квітня 2020 року та які стали підставою для відкладення розгляду справи, є поважними, оскільки в державі діяв карантин із встановленням відповідних обмежувальних заходів.
Фактично ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки, лише в судове засідання, яке відбулося 01 червня 2020 року.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. 
Представником ОСОБА_1 у даній цивільній справі є адвокат Пелипенко П.П., який подав суду заяву з проханням перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю виконати роботи по встановленню меж на земельних ділянках сторін, причиною чого є продовження карантину, встановленого постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11 березня 2020 року №211. З протоколу судового засідання від 27 лютого 2020 року вбачається, що судом було надано можливість представнику позивача надати доказ по встановленню меж земельних ділянок у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву. 
Отже, в даному випадку, суд, зазначивши про повторну неявку відповідача без поважних причин та залишивши без розгляду позов ОСОБА_1 , діяв в порушення вимог процесуального закону.
До того ж колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов’язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов’язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, на всі інші судові засідання без виключення з`являвся, вчасно виконав оплату за проведення призначеної судом експертизи, зловживань процесуальними правами з його боку також не встановлено.
            Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2020 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про зобов`язання вчинити дії направити для продовження розгляду до Роменського міськрайонного суду Сумської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий :                                                                 Т.А. Левченко

Судді:                                                                         В.І. Криворотенко

                                                                                С.С. Ткачук