ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 580/1264/19
провадження № К/9901/36296/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду у складі судді Руденко А.В. від 05 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Горяйнова А.М., Костюк Л.О., Чаку Є.В. від 02 грудня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:  

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо нездійснення виплати пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня 2018 року у сумі 45924,36 грн відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі             № 823/1407/18;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня 2018 року включно у сумі 45924,36 грн відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 823/1407/18.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав вірний спосіб захисту порушеного права, однак заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року скасовано. Провадження у справі закрито. 

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що позивач обрав не вірний спосіб захисту свого права. Вказав на те, що спір про право позивача на отримання коштів, які становлять різницю між отриманою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня                 2018 року та розміром, який належить до виплати у зв`язку зі здійсненням перерахунку пенсії, вже вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 823/1407/18, яке змінене постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 

- визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області здійснити з 01 жовтня 2017 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимальним розміром.

6. На виконання зазначеного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняло розпорядження № 160043 від 10 серпня           2018 року про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 

7. З 24 липня 2018 року виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється у розмірі, передбаченому судовим рішенням у справі № 823/1407/18. Однак, заборгованість за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня 2018 року у розмірі 45924,36 грн, яка утворилася у зв`язку зі здійсненням перерахунку пенсії, не виплачена.

8. Вказана заборгованість включена до Реєстру рішень судів, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за порядковим номером 70.

9. У березні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просив виконати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 823/1407/18 в частині здійснення доплати пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня              2018 року у розмірі 45924,36 грн.

10. Листом від 21 березня 2019 року № 28067/04-03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області позивача повідомлено про те, що на виконання рішення суду у справі № 823/1407/18 проведено перерахунок пенсії з             01 жовтня 2017 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром. Після перерахунку розмір пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року складає 11760,20 грн. Перерахунок пенсії проведено в серпні 2018 року, а виплату розпочато з вересня 2018 року. Оскільки доплата пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 23 липня 2018 року фінансується з Державного бюджету України, виділення коштів здійснюється в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України, згідно з п. 10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

11. Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

12. В обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що обраний спосіб захисту його права є правильним. Вказує, що суди попередніх інстанцій, порушуючи норми статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, буди порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, помилково невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що він має право самостійно обирати спосіб захисту своїх прав, а також вказує на те, що вжиті заходи: постанови державного виконавця про накладення штрафу, заява, подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії в зв`язку з невиконанням рішення є неефективними та іншого способу, ніж зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату йому пенсії немає.    

13. У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вказуючи на законність судових рішень, у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 просить відмовити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

15. Положеннями пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

16. Порядок погашення заборгованості з виплати недоплаченої різниці між перерахованою пенсією позивача та фактично отриманою, яка виникла після перерахунку пенсії, врегульований Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок).

17. Згідно з п.п. 2-4, 10 Порядку боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення. Боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

18. У відповідності частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. 

19. Вимоги до змісту такої заяви зазначені в частині другій цієї статті.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

20. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 по суті не згодний із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 823/1407/18.

21. Кодексом адміністративного судочинства України встановлений спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

22. Так, у відповідності частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. 

23. Разом з тим ОСОБА_1 оскаржив дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 823/1407/18 шляхом подання адміністративного позову, а не заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

24. Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 

25. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

26. У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

27. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року (справа №522/10140/17).

28. З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Що стосується вимоги касаційної скарги про скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року, то вона задоволенню не підлягає, оскільки вказане судове рішення вже скасовано судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи. 

30. У відповідності до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

31. Рішення суду апеляційної інстанцій у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваному судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                                      В.М. Шарапа