Справа № 346/467/20 
Провадження № 33/4808/288/20 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ломничука Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою (далі АС) на постанову судді  Коломийського  міськрайонного суду від 27 квітня 2020 року, –
                                                     в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий,громадянин України-, 
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн. 
З постанови судді вбачається, що із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 052746 від 28 січня 2020 року, ОСОБА_2 28 січня 2020 року о 15 год 15 хв. в м. Коломи,я по вул. Бандери, керував транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Тест на алкоголь пройшов на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6820», результат огляду – 2,39 %. Від про проходження освідування на факт вживання алкоголю в лікувальному закладі відмовився. 
У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності .
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову, а провадження закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.
Згідно із вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 , оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України  та ст. 268 КУпАП. 
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що 28 січня 2020 року приблизно 15 год. 00 хв. в м. Коломия його зупинили працівники поліції, в ході спілкування працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан  алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився, однак на місці свідків не було.
Також додав, що в суді першої інстанції був, але в якому просив суддювідкласти розгляд справи, оскільки він розірвав угоду з адвокатом, в якомупредставляв його інтереси раніше і бажає знайти іншого захисника. Від надання пояснень в судовому засіданні відмовився. 
Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.
В засідання апеляційного суду 28 серпня 2020 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явилия, хоча належним чином був  повідомлені, клопотання від них до суду про відкладення розгляду справи не надходило.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Так, в своїй АС ОСОБА_1 посилається на те, що суддя першої інстанції порушив його право на захист.  
Перевіряючи доводи АС, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови віл 27 квітня 2020 року «В судові засідання 20 лютого 2020 року, 12 березня 2020 року, 19 березня 2020 року, 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 не з`являся, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 
В судовому засіаднні 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи, оскільки він розірвав угоду з адвокатом, який представляв його інтереси раніше і бажає знайти іншого захисника. Від надання пояснень в судовому засіданні відмовився.»
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Отже,  ОСОБА_1 достеменно знав про те, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи його процесуальну поведінку протягом розгляду справи, відсутність поважних причин щодо неявки у судове засідання та те, що під час розгляду справи його інтереси представляв захисник, суд вважає, що ОСОБА_1 мав об`єктивну реальну братии активну участь у судовому засіданні суду першої інстанції та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді, однак цим правом не скористався та відмовився давати пояснення.
Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративне правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наклав на нього справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення і передбачено санкцією за дане правопорушення.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. 
При розгляді даної справи, вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.
Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.
Оцінюючи вищевказані апеляційні доводи, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, з урахуванням досліджених доказів, вважає,  що вищевказані доводи  ОСОБА_1 в АС, є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду. 
В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме  порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2020 року, ОСОБА_1 о 15 год 15 хв. в м. Коломия по вул. Бандери керував транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Тест на алкоголь пройшов на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6820», результат огляду – 2,39 %. З результатами показниками приладу «Драгер» був згідний, про що свідчить його підпис. 
Вищезгаданий протокол про адміністративне правопорушення складений на бланках відповідного зразка, уповноважено на те особою,  а саме начальником СРПП Коломийського ВП ОСОБА_3 та містять підписи працівника поліції, водія ОСОБА_1 , що притягується до адміністративної відповідальності  та свідків.
Працівником поліції у водія ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування  транспортним засобом, що свідчить у зазначеному протоколі про вчинення адміністративне правопорушення.
Також у вказаному протоколі, зокрема у графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що випив пива та їхав додому.
Віповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 28.01.20 року ОСОБА_1   пройшов огляд на стан алкогольного спянінння за допомогою приладу Драгер, на місці зупинки, результат -2,39%.Підстав вважати пояснення свідків недостовірним доказом у справі апеляційного суду немає, оскільки вони є достовірні та узгоджуються між собою та підвержуються підписами і відповідають даним записам.
Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 28 січня 2020 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою алкотеста «Драгер», результат огляду – 2,39 %о; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 січня 2020 року; письмовими поясненнями свідків від 28 січня 2020 року; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.
Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій в ОСОБА_1 тест на алкогольне сп`янінняя пройшов на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6820», результат огляду – 2,39 % в присутності двох свідків. З рузультатом показника «Драгер» був згідний..
Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин)  КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
28 серпня 2020 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Ломничуком Ю.Ю. було подано клопотання, про закриття провадження по справі щодо його підзахисного, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Перевіривши доводи поданого клопотання, суд, що воно не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону, жодних підстав для його задоволення поза всяким сумнівом не має.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Так, з матеріалів справи вбачається, зокрема із протоколу, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 28 січня 2020  року, а постанова про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення,  винесена суддею 27 квітня 2020 року. Таким чином строків передбачених ст.38 цього ж Кодексу, порушено не було.  
Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП, оскільки він  керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд погоджується, що накладено суддею щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання даної особи та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
Апеляційний суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин)КУпАП доведена  поза всяким розумним сумнівом.
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, - 

                                                     п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді  Коломийського міськрайонного суду від 12 квітня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                         Ю.Д. Шкрібляк