ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/272/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого – судді Лічевецького І.О., суддів – Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Державної податкової служби у Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП    ОСОБА_1 ). звернувся до суду з позовом у якому, просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 № Ф-949-17 у розмірі 5211 грн. 36 коп. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з моменту призову його на військову службу він як фізична особа-підприємець набув статусу спеціального суб`єкта оподаткування. У зв`язку з чим, враховуючи норми чинного законодавства, на весь період військової служби позивач звільняється від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб та єдиного податку.
Рішенням  Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Чернігівської області (далі – ГУ ДПС у Чернігівській області), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Зокрема, скаржник зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана податкова вимога відповідає встановленим нормам податкового законодавства.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець у Єдиному державну реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 05.01.2012 та з 01.02.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування. 
Указом Президента від 14.01.2015 року № 15/2015 26.03.2015 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації.
25.07.2015 року позивачем було укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України від 14.01.2020 №12/43 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України м. Чернігів з 31.03.2014 по 18.03.2015 та з 26.03.2015 по теперішній час. 
13.05.2019 ГУ ДФС у Чернігівській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-949-17 у розмірі 5211,36 грн. 
Вказану вимогу направлено до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова на виконання. 
08.01.2020 на заяву позивача Деснянським відділом державної виконавчої служби міста Чернігова була вручена копія вимоги про сплату боргу. 
Вважаючи вимогу ГУ ДФС у Чернігівській області від 13.05.2019 № Ф-949-17 протиправною позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія судді зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює    Податковий кодекс України    (далі -    ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року (далі – Закон № 2232-XII). 
Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону № 2232-XII за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.
Згідно пункту 25 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 20.05.2014 року № 1275-VІІ, який набрав чинності 08.06.2014 року) самозайняті особи (фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність), які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь період їх військової служби звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, а також звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу.
Підставою для такого звільнення є заява самозайнятої особи та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів за місцем податкової реєстрації самозайнятої особи протягом 10 днів після її демобілізації. 
У відповідності до пункту 9-2 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 року № 2464-VI під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якщо вони не є роботодавцями.
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі також - Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Враховуючи, що позивач 26.03.2015 був призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її по теперішній час, вимога про сплату (недоїмки) від 13.05.2019 № Ф-949-17 у розмірі 5211 грн. 36 коп. підлягає скасуванню. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.          

Головуючий                    суддя                                        І.О. Лічевецький

Суддя                                        В.П. Мельничук

Суддя                                        О.М. Оксененко