ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6293/20 Справа № 180/2161/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря - Мамедової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Есаймент" на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", Товариство з обмеженою відповідальністю "Система Інвест", третя особа - ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. 
Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій  ОСОБА_1  просила суд зупинити стягнення, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. в рамках виконавчого провадження №60149573, відкритого на підставі Наказу № 904/6327/13, виданого 11.11.2013 року господарським судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на нерухоме майно: автомийка, автомайстерня, кафетерій, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 309,5 кв.м., що належить ТОВ "Система Інвест" на праві приватної власності та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 188/07МЗ від 30.08.2007 року, в рахунок погашення заборгованості, шляхом проведення прилюдних торгів, посилаючись на те, що продаж вищезазначеного майна ускладнить процедуру його повернення та може призвести до невідворотних наслідків, а отже невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, яка є засновником ТОВ "Система Інвест" та власником 50% частки юридичної особи в розмірі 100000 грн.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_1 . Зупинено стягнення, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. в рамках виконавчого провадження №60149573, відкритого на підставі Наказу № 904/6327/13, виданого 11.11.2013 року господарським судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на нерухоме майно: автомийка, автомайстерня, кафетерій, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 309,5 кв.м., що належить ТОВ "Система Інвест" на праві приватної власності та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 188/07МЗ від 30.08.2007 року, в рахунок погашення заборгованості, яка станом на 10.07.2013 р. становить 2226703,35, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, стягувач АТ "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (0980856), боржник ТОВ "Система Інвест" (32944265).
Не погодившись із такою ухвалою, ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
ОСОБА_1 відповідно до ст. 360 ЦПК України подала відзив, в якому просила апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент" залишити без задоволення, а ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року про забезпечення позову - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент" надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 .
Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент",  не скористались.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовити, з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на обґрунтованість наведених у заяві доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів. 
Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно із абзацом 3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен був перевірити: наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.
Так, згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2013 року у справі № 904/6327/13 за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (правонаступником якого є апелянт) до ТОВ "Система Інвест" (є позичальником та іптекодавцем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 188/07-МК від 30.08.2007 р. та Договором іпотеки № 188/07-МЗ від 30.08.2007 р.) про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" задоволено. Видано відповідний Наказ.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.01.2014 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2013 року залишено без змін.
Ухвалами Вищого господарського суду України від 27.02.2014 р. та 09.04.2014 р. повернуто заявнику касаційну скаргу ТОВ "Система Інвест".
Таким чином, наразі є остаточне рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, де іпотекою виступає нерухоме майно : автомийка, автомайстерня, кафетерій, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 309,5 кв.м., що належить ТОВ "Система Інвест" на праві приватної власності.
Крім того, рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у цивільній справі № 180/3530/13-ц за позовом ТОВ "Система Інвест" до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (правонаступником якого є апелянт) про визнання недійсним кредитного договору, в задоволенні позову відмовлено за необгрунтованістю.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року залишено без змін.
Таким чином, є остаточне судове рішення й з приводу дійсності безпосереднього кредитного договору датоване ще 2015 роком.
Враховуючи вищезазначене, вбачається, що ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", а наразі правонаступник - ТОВ "ФК "Есаймент" - з 2014 року намагається виконати судове рішення та захистити свої порушені права за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.
Однак, постановлення оскаржуваної ухвали унеможливлює виконання остаточного рішення суду.
Крім того, ОСОБА_1 за оскаржуваною ухвалою не є власником спірного майна, так як згідно кредитного договору, договору іпотеки та Реєстру речових прав, власником майна виступає ТОВ "Система Інвест", яке також є позичальником та іпотекодавцем.
Наявність самого по собі позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки не спростовують та не скасовують рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Отже, суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали не встановив дійсні обставини справи, які мають істотне значення, не вирішив питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, а також докази на їх підтвердження чи спростування.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. З тексту оскаржуваної ухвали не наведено жодного доказу існування реального ризику невиконання рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року про забезпечення позову не можна визнати обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про забезпечення позову. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Есаймент"- задовольнити.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року про забезпечення позову - скасувати.
В задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                 В.С. Городнича

Судді:                                                                         О.П. Варенко

                                                                        О.В. Лаченкова