ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5951/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020  в адміністративній справі, ухвалене суддею  Максименко В.М., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОПРОМ"  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДФС у Запорізькій області  про визнання протиправними та скасування рішень,- 

                                                              в с т а н о в и В:
У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОПРОМ" звернулось із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізької області ,в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.02.2020 просив суд  визнати протиправним та скасувати рішення від 30.07.2019 № 141 Головного управління ДФС у Запорізькій області в частині включення Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОПРОМ" до переліку ризикових платників податків;           визнати протиправним та скасувати рішення від 04.02.2020 № 7650 Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині прийняття рішення про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОПРОМ" критеріям ризиковості платника податку.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 04.02.2020 № 7650 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника. В іншій частині в позові відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав  апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 15.05.2020   скасувати  в частині задоволених позовних  вимог.   
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв`язку з втратою чинності Постанови №117 та у зв`язку з не спростуванням ознак ризику ТОВ «Укртехнопром» рішенням від 04.02.2020 № 7650 позивача було внесена до Переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості за ознакою «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування», визначеною п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Отже відповідно до викладених вище норм, з урахуванням всіх зазначених обставин, та з відсутністю спростування ймовірного здійснення ризикових операцій платником, є не правильним вважати, що відбулося просто фактичне перенесення із старої бази даних в нову.
За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено що, Протоколом засідання комісії ГУ ДФС у Запорізькій області № 141 від 30.07.2019 ТОВ "УКРТЕХНОПРОМ" включено до переліку ризикових платників у зв`язку з наявністю ознак ризиковості - "наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником".
04.02.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення № 7650 про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості ТОВ "УКРТЕХНОПРОМ" на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Суд зазначає, що у відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (далі - Порядок №117), цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов`язки її членів.
Згідно з пунктом 2 Порядку №117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Відповідно до пункту 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Обов`язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер, і відповідно, рішення яке оформлене протоколом від 01.08.2019 року №308, комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області - є лише внутрішнім документом податкового органу і саме по собі не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків. Що у сукупності свідчить про те, що позивач звертаючись у цій справі з позовом до суду обрав неналежний засіб правового захисту

Слід взяти до уваги, що податкова інформація, зібрана відповідно до  ПКУ, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (п.74.1.,  74.3. ст.  74 ПКУ).
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС з метою виявлення ризиків порушення норм податкового законодавства.
Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням  ПК України  та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.
Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому  ПК України  та нормативно-правових актів, прийнятих на виконання вимог цього  Кодексу.  Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм  ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Обов`язковою ознакою дій/бездіяльності/рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і  протокол Комісії не породжують правових наслідків для платників податків та  не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі  (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.
Така позиція вже викладалась Верховним Судом у постанові від 20.11.2019 у справі №480/4006/18.

Відтак, використання контролюючим органом податкової інформації наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певних спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення Товариства до платників, які відповідають критеріям ризиковості,  є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації,  необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку таких платників які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача.
Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 03.03.2020 року у справі № 240/3665/19. Вказане рішення набуло чинності та оскарженню не підлягає.
Згідно із ч.5  ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначеної норми.
Відповідно до частини першої  статті 317 КАС України  підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки в цій справі суд першої інстанцій допустив неправильне застосування норм матеріального права, надана помилкова правова оцінка обставинам справи,  що є підставою для скасування судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не порушені.
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329  КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 скасувати, прийняти нове рішення.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОПРОМ" відмовити.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.      

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова