ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 вересня 2020 року           справа №200/13177/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г.,  Сіваченко І.В.,  секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Кожем`яка М.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року (повний текст складено 04 червня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/13177/19-а (суддя І інстанції - Загацька Т.В.) за заявою про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про:
- визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, зафіксоване у Протоколі №13 від 09.10.2019 року, в частині відмови у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році" (категорії 1) серії А синього кольору та внести відповідне клопотання уповноваженій посадовій особі Донецької облдержадміністрації;
- зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році" (категорії 1) серії А синього кольору.
11.12.2019 представником позивача була подана заява про подачу доказів щодо розміру судових витрат та ухвалення рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч.7 ст.139 КАС України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, зафіксоване у протоколі №13 від 09.10.2019, в частині відмови у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 . Зобов`язано Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році" (категорії 1) серії А синього кольору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 17.03.2020 на 14 год. 00 хв. та встановлено позивачу строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.
05.03.2020 від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення з приводу розподілу судових витрат у справі та докази щодо розміру понесених судових витрат. В зазначеній заяві позивач просив суд стягнути на його користь витрати пов`язані із правовою допомогою у розмірі 10500,00 грн.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі № 200/13177/19-а заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі №200/13177/19-а - задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної державної адміністрації (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 6, код ЄДРПОУ 00022473) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10500,00 грн.                                                                                                               Відповідач № 1 не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене  додаткове рішення та прийняти нове рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення з приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.                                                  Також в апеляційній скарзі зазначено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На адресу суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване додаткове судове рішення залишити без змін.
В судовому засіданні представник відповідача № 1 підтримав доводи апеляційної скарги.                                                                                                                        Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача № 1, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Згідно ч.2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1  ст.132 КАС України  визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3). 
З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Крім того, згідно з ч.1  ст.139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.ч.7,9  ст.139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень доводить, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.
При цьому, покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень  ст.139 КАС України  щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
Відповідно до ч.1  ст.90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 за  №5076-VI  (далі по тексту -  Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.2  ст.30 Закону №5076-VI, ст.28 Правил адвокатської етики, схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 (далі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).
Суд зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги №5 від 06.11.2019, акт прийняття послуг відповідно до договору про надання правової допомоги, опис витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14100,00 грн., роздруківку тарифу вартості юридичних послуг до вказаного договору, квитанцію до прибуткового касового ордеру №13 в розмірі 10500,00 грн. та фіскальні чеки про направлення кореспонденції.
З детального опису витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 14100,00 грн., адвокатом виконано такі послуги:
- складання та спрямування адвокатських запитів (від 06.11.2019 №195, від 06.11.2019 №196, від 18.11.2019 №204, від 02.01.2020 №04, від 24.01.2020 №11, від 24.01.2020 №12, від 24.01.2020 №22, від 12.02.2020 №23) складається з витрат л/годин - 1 година (підготовка проекту запиту, роздруківку, виготовлення та завірення копій, спрямування запиту адресату) - кількість витраченого часу 8 години (ставка учасника грн./год. 500 грн., усього 4000,00 грн.);
- складання та спрямування позовної заяви, складається з витрат л/годин 6 годин (вивчення документів, опрацювання судової практики, норм законодавства підготовка проекту п/заяви, роздруківка. виготовлення та завірення копій - кількість витраченого часу 1 година (ставка учасника грн./год. 5000 грн., усього 5000,00 грн.);
- складання та спрямування відповіді на відзив, складається з витрат л/годин 3 години(опрацювання відзиву, підготовка проекту відповіді, роздруківку, спрямування відповіді відповідачу - кількість витраченого часу 1 година (ставка учасника грн./год. 1500 грн., усього 1500,00 грн.);
- підготовка та спрямування клопотання про приєднання доказів, складається з витрат л/годин 2 години (опрацювання доказів, виготовлення копії сторонам та іншим учасникам, підготовка проекту, клопотання, роздруківка, спрямування клопотання сторонам та іншим учасникам) - кількість витраченого часу 2 година (ставка учасника грн./год. 1000 грн., усього 1000,00 грн.);
- участь у судових засіданнях 11.02.2020, 03.03.2020 - кількість витраченого часу 2 година (ставка учасника грн./год. 1300 грн., усього 2600,00 грн.).
Аналізуючи здійснені адвокатом послуги за критеріями, визначеними у ч.5 ст.134 КАС України та на предмет неминучості - критерію, що застосовується Європейським судом з прав людини, суд зазначає, що позивачем надані належні докази в підтвердження реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат.
Суд враховує, що у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2020 суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків:
"Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що суд першої інстанції повинен був прийняти рішення по суті щодо судових витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду заяви від 05.03.2020 року, оскільки заявником долучені докази відповідних судових витрат, які вказують на витрати позивача на професійну правничу допомогу."
"Враховуючи викладене, суд першої інстанції, відмовляючи в ухваленні додаткового судового рішення, дійшов помилкового висновку, що представником позивача не надано детального розрахунку витрат на правничу допомогу, оскільки це спростовується матеріалами справи.
Таким чином, представником позивача наданий детальний розрахунок понесених витрат, яким суд першої інстанції повинен бути надати належну правову оцінку".
Крім того, суд враховує, що у даній адміністративній справі рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, зафіксоване у протоколі №13 від 09.10.2019, в частині відмови у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 . Зобов`язано Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році" (категорії 1) серії А синього кольору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Отже, понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню у пропорційному співвідношенні до задоволених вимог.
В той же час, відповідно до ч.8 ст.139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи те, що спір в частині визнання протиправним рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, зафіксоване у протоколі №13 від 09.10.2019, в частині відмови у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 бездіяльності виник внаслідок невиконання останнім вимог чинного законодавства України, суд вважає за можливе, в даному випадку, обов`язок щодо відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на Донецьку обласну державну адміністрацію.
За приписами ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, виходячи з конкретних обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. є обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Колегія суддів не погоджується з висновок суду першої інстанції  з огляду на  обсяг (пропорційність) задоволених позовних вимог, дійсності та необхідності проведеної адвокатом роботи, а також розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат, позивачу підлягають до відшкодування витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 5000,00 грн.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -      

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі № 200/13177/19-а - задовольнити частково.  
Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі № 200/13177/19-а змінити.
У абзаці  другому цифри « 10500,00» замнити словами та цифрами 5 000,00 (пять тисяч).
Повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Сіваченко