Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 483/1288/19
провадження № 51 - 4331 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,  
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного суду із касаційною скаргою, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судові рішення, що оскаржуються; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та перелік матеріалів, які додаються до касаційної скарги.
Проте вказаних приписів закону засуджений належним чином не виконав.
В порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений не зазначив, які саме рішення суду він оскаржує в суді касаційної інстанції, а також у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, відсутнє обґрунтування необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення                                         ст. 412-414 цього Кодексу
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;                            3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
До того ж, касаційна скарга не містить переліку матеріалів, які до неї додаються, що суперечить вимогам п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК.
Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до  відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п.  7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02  червня 2011 року.  
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3