ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 387/187/20
провадження № 22-ц/4809/1118/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» на заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у складі судді Майстера І.П. від 13 травня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

встановив:

У лютому 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Експрес-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК») та ОСОБА_1 був укладений договір № 33441/363/к3, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн. строком на 24 місяці з 12.04.2013 по 12.04.2015 зі сплатою відсотків в розмірі 23 % річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на грудень 2015 року утворилась заборгованість в сумі 27 393,25 грн. Внаслідок чого, банком у грудні 2015 року було подано позов про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. 
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2016 року позов банку було задоволено, однак дане рішення було виконано лише 19.10.2018, що підтверджується постановою про виконавче провадження ВП № 50635321.
Пунктом 7.1 кредитного договору № 33441/363/к3 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
У зв`язку з тим, що вказане рішення суду було виконано відповідачем лише 19.10.2018, банком додатково нараховано відсотки з 23.10.2016 по 23.10.2019 на суму боргу в розмірі 10278, 27 грн., а саме:
5214,70 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам;
1150 грн. - заборгованість по нарахованій комісії;
1826,14 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків;
402,72 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії;
1684,71 - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 1684,71 грн.
23.10.2018 та 23.11.2018 банком було повідомлено відповідача про наявність прострочених чергових платежів за кредитним договором та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. 
Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу та судові витрати. 
Заочним рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2020 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить банку інфляційні витрати за період з 01.11.2016 по 01.08.2018 у розмірі 1684,71 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати частині незадоволенних позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені та комісії, ухвалити цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 12 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес Банк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 33441/363/к3, відповідно до якого позивач надав відповідачеві грошовий кредит в сумі 10 000 гривень, строком на 24 місяці з 12.04.2013 по 12.04.2015 з датою повернення кредиту не пізніше 12.04.2015 /а.с.8-11/.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2016 року у цивільній справі №387/1458/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», в рахунок оплати боргу по кредитному договору №33441/363/к3 від 12.04.2013 кошти в сумі 27 393 гривні 25 копійок /а.с.49-50/.
ПАТ КБ «Індустріалбанк» є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків АБ «Експрес-банк», у зв`язку з реорганізацією АБ «Експрес-банк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк» з 01.12.2017 /а.с.30-32/.
Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження № 50635321 від 19.10.2018, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 387/1458/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», в рахунок оплати боргу кошти в сумі 27 393 гривні 25 копійок, 19.10.2018 закінчено, оскільки кошти стягнені та перераховані у повному обсязі /а.с. 12/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 33441/363/к3 від 12.04.2013, станом на 23.10.2019 становить 10278 гривень 27 копійок та складається із: простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам з 23.10.2016 у розмірі 5214,70 грн; простроченої заборгованості по нарахованій комісії з 23.10.2016 у розмірі 1150,00 грн; пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків у розмірі 1826,14 грн; пені за несвоєчасну сплату нарахованої комісії у розмірі 402,72 грн; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1684,71 гривень /а.с. 21/.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З вищезазначеного вбачається, що позивач ПАТ АКБ «Індустріалбанк», через неналежне виконання відповідачем умов договору, скористався своїм правом та в порядку, визначеному ч.2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків, пені та комісії є безпідставним.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає банку право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Такого правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду в Постанові від 14 лютого 2018 року у провадженні №61-2404св18.
З позовної заяви вбачається, що позивач вимоги щодо стягнення 3% річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, не заявляв, а тому посилання в апеляційній скарзі на їх стягнення є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» залишити без задоволення.
Заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: 

О.А.Письменний С.М. Єгорова С.І. Мурашко