ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року	Львів	Справа № 140/3952/19 пров. № А/857/5544/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року (прийняту у м. Луцьку суддею Плахтій Н.Б. в порядку письмового провадження) про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в адміністративній справі № 140/3952/19 за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                     В С Т А Н О В И В :

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 і стягнуто на її користь з Луцької міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань судові витрати у виді судового збору в сумі 768 грн 40 коп.
07.04.2020 за вх. № 16015/20 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 140/3952/19 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, де заявниця вказала, що нею не були подані докази понесених витрат на професійну правничу допомогу до ухвалення судового рішення, у зв`язку з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження. На підтвердження понесених витрат до вказаної заяви долучено копії письмових доказів їх понесення.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду.
Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржила ОСОБА_1 , яка вважає, що судом при постановленні ухвали допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, тому просила скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судові дебати не проводяться при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, а тому вона не мала змоги подати будь-які докази або заяви щодо судових витрат, разом з тим про відшкодування таких вона заявляла в позовній заяві. Також вказує, що заява подана в найкоротший строк після отримання копії рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) не здійснювалося. 
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Частинами першою, третьою, четвертою статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
А відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що позивач до закінчення судових дебатів у справі в суді першої інстанції заяви про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу не подавала. 
Проте, колегія суддів зазначає, що судові дебати не проводяться при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, через що позивач не мала змоги подати будь-які докази або заяви щодо судових витрат, при розгляді цієї справи, оскільки судові дебати не проводились.
Разом з тим, з матеріалів справи видно, що у тексті позовної заяви позивач просила стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на її користь судові витрати у справі.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що заява позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами подана до суду 03.04.2020, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті відправлення (а.с. 88), тобто більше ніж через п`ять днів після ухвалення судового рішення.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін і час, дата розгляду справи судом не призначалася і сторонам не повідомлялася. Відповідно позивач не знала і не могла знати про дату ухвалення рішення і про рішення дізнались тільки після отримання його копії 30.03.2020 (а.с. 82).
З наведеного видно, що заява позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами подана до суду в межах визначеного законом п`ятиденного строку, проте з моменту отримання копії рішення, а не його прийняття.
Враховуючи наведене та те, що Кодексом адміністративного судочинства України не визначено порядок подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу у справах, які розглядаються у спрощеному провадженні в порядку письмового провадження без виклику сторін, колегія судів дійшла висновку про те, що позивачем були вчинені достатні дії та в належний строк для подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла переконання про передчасність висновку суду першої інстанції про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.
Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування судом обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а тому ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229, 308, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в адміністративній справі № 140/3952/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 14 серпня 2020 року.