ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2020 р.           Справа№ 911/1066/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Руденко  М.А. 

          при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,
за участю представників:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув,  
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.05.2020 про відмову у забезпеченні позову у справі №911/1066/20 (суддя Колесник Р.М) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" про стягнення заборгованості в розмірі 664 694,85 гривень, з яких: 589 153,33 гривень основний борг, 8 426,53 гривень 3% річних, 67 114,99 гривень пеня.
Крім цього, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" в межах суми позову у розмірі 664694,85 гривень та судового збору у розмірі 9970,42 гривень, що містяться на банківських рахунках відповідача.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідач більше ніж півроку ухиляється від виконання свого обов`язку покладеного на нього умовами договору від 09.04.2019 № 20190409-131 в частині сплати коштів за отриману продукцію.
Заявник посилається на те, що у відповідача у власності відсутнє нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Крім того, заявник зазначає, що на розгляді Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/205/20 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" 413206,59 гривень, а задоволення позову у вказаній справі може призвести до зменшення активів боржника, що свідчить про наявність значних ризиків невиконання ТОВ "Укрхарчопромкомплекс" свого обов`язку покладеного на нього умовами договору від 09.04.2019 № 20190409-131.
На підставі викладеного, на думку заявника, невжиття судом відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2020 у справі №911/1066/20  у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК"  про забезпечення позову відмовлено, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження того факту, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Не погодившись із  вказаною  ухвалою,  позивач звернувся до Північного  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  ухвалу Господарського суду Київської області від 13.05.2020 у справі №911/1066/20 скасувати та заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  апелянт посилається на те, що  відсутність дій відповідача спрямованих на виконання зобов`язань за договором, ухилення від сплати заборгованості, не надання жодних відповідей на претензію, яку було направлено позивачем до відповідача щодо позасудового врегулювання питання сплати спірної заборгованості, свідчить про достатньо обґрунтоване припущення заявника (позивача), що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю майна (грошових коштів) на момент виконання рішення, а відтак виконання рішення може бути значно ускладнене або взагалі унеможливлене у разі невжиття заходів забезпечення позову.
Сторони своїм правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористались, хоча  про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належнім чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми в даному судовому засіданні від  сторін  до суду не надійшло.
Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст.  137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
З урахуванням предмету позову у даній справі -  стягнення заборгованості у розмірі 664 694,85 грн., звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову (грошові кошти), може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірним договором, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірним договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.
З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується доводами позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань станом на момент винесення оскаржуваної наразі ухвали не був встановленим та підлягав доведенню під час вирішення справи по суті, і взагалі сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Також, не може бути підставою для забезпечення позову сам лише факт наявності інших судових проваджень про стягнення заборгованості з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" (якщо по таких справах не винесено обов`язкових до виконання рішень, які відповідачем у встановленому порядку не виконуються умисно або в результаті фактичної неплатоспроможності).
Так, стосовно справи №911/205/20, на яку посилається позивач в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2020 закрито провадження у вказаній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 409 152,00 грн., оскільки встановлено, що предмет спору у справі в цій частині відсутній, у зв`язку з виконанням зобов`язання з оплати товару відповідачем після відкриття провадження у справі.
Крім цього, іншою ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2020 закрито провадження у справі №911/205/20 в частині стягнення 2677,97 грн. - 3% річних та 1376,62 грн. - втрат від інфляції, у зв`язку з прийняттям судом відмови товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" від позову.
Таким чином,  заявник не зазначив, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову, та у чому саме вбачається ускладнення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Також, заявником жодним чином не доведено як саме невжиття заходів  забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Заявником суду не наведено жодних достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі (враховуючи предмет позову) або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів, які б могли підтвердити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  її заявника - позивача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281  - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 13.05.2020 про відмову у забезпеченні позову у справі №911/1066/20  - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню. 
Повний текст постанови  складено: 06.07.2020 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Дідиченко

                                                                                М.А. Руденко