ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року 
м. Харків

Справа №640/19796/17
Провадження №22-ц/818/1610/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Маміної О.В., Тичковоі О.Ю.,
секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,
Відповідачі за первісним позовом (позивачі за зустрічним позовом): ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , 
Відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_9 , 
Третя особа за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Харківська загальноосвітня школа №165 Харківської міської ради Харківської області,                      
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_9 , третя особа – Харківська загальноосвітня школа №165 Харківської міської ради Харківської області, про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Харківської загальноосвітньої школи №165 Харківської міської ради Харківської області, про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, 

за апеляційними скаргами адвоката Авілової Олени Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5 , на рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2019 року, ухвалене суддею Попрасом В.О., -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просила стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди, завданої здоров`ю в розмірі 3 000 000 грн, відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 180 276, 49 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 189 723,51 грн та судові витрати. 

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1  на уроці фізкультури її син ОСОБА_10 , став жертвою ганебної, неприпустимої поведінки з боку учнів 6-Б класу - ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знущались над її сином ОСОБА_11 , знявши це на відео мобільного телефону та виклавши відео в мережу Інтернет. Син позивача страждає на аутизм - він не звичайна дитина. ОСОБА_11 відрізняється від інших дітей, про що свідчить психологічний висновок №3317 від 08.06.2017. Батьки ОСОБА_10 доклали багато зусиль задля соціалізації дитини в межах загальноосвітньої школи, витрачено близько 30 000 доларів США. В лютому 2017 року дитина пройшла курс інтенсивної терапії із спеціалістами з Ізраїлю вартістю 2 500 доларів США. Після всіх цих намагань для нормального життя дитини, ганебна поведінка школярів знищила досягнення ОСОБА_11 . 12.05.2017 ОСОБА_10 , йдучи додому, весь час плакав, у нього була істерика, вночі він кричав. 13.05.2017 ОСОБА_11 відмовився йти до школи. 19.05.2017 на занятті психолог відмітив, що стан здоров`я  ОСОБА_11 погіршився. 01.06.2017 психіатр оглянув  ОСОБА_11 та також встановив погіршення стану його здоров`я. В серпні 2017 року ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні. Позивач ОСОБА_1 також після всього перенесеного потрапила до лікарні та була змушена звертатись за допомогою до психолога. На лікування у психолога позивач витратила 1 850 грн, на реабілітацію ОСОБА_11 - 10 140 грн. Після всього, що сталось, позивач змушена була звернутись до спеціаліста - «тьютора», який супроводжуватиме ОСОБА_11 в школі весь час - що також є витратами, які виникли після інциденту, що стався 12.05.2017. Позивач вважає, що дітьми відповідачів було спричинено шкоду здоров`ю сину позивача - ОСОБА_10 , що має наслідком суттєве погіршення здоров`я позивача. Оскільки малолітні діти не відповідають за заподіяну шкоду, відповідальність несуть їхні батьки, позивач просить стягнути з батьків дітей грошові кошти за завдану шкоду здоров`ю.

У березні 2018 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , звернулась з зустрічним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати дії керівництва Харківської загальноосвітньої школи №165 Харківської міської ради та ОСОБА_1 щодо невиконання вимог законодавства відносно порядку зарахування до загальноосвітнього навчального закладу та не створення умов для навчання малолітнього ОСОБА_2 , який є дитиною з особливими освітніми потребами, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь майнову шкоду у розмірі 800 грн, моральну шкоду у розмірі 60 000 грн та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 19 250 грн. 

Зустрічний позов мотивований тим, що 12.05.2017 на уроці фізкультури, який одночасно проводився у двох класах: 5-Б класі та 4-А класі, учень 4 класу ОСОБА_10 неодноразово знімав штани та всі діти, що були присутні на уроці, це бачили і з нього сміялися. В подальшому ОСОБА_10 сидів на лаві неподалік ОСОБА_5 та вона чула, як до нього підійшли діти з 4 класу по імені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та прохали зняти нижню білизну. Після чого ОСОБА_10 знову зняв штани та нижню білизну і в такому вигляді стояв перед учнями, що знаходилися поряд. Всі діти сміялися і ОСОБА_11 також посміхався. Таким чином, знявши штани ОСОБА_10 сміявся, до того часу, поки не підійшов учитель фізкультури ОСОБА_14 , який вдарив ОСОБА_11 рукою, заставивши вдягти штани та сісти на лавку, від чого ОСОБА_11 злякався та перестав сміятися. Крім того, ОСОБА_14 вдарив по спині малолітню ОСОБА_5 , на той час ученицю 5-Б класу, оскільки вона знімала на телефон дії ОСОБА_2 . Однак, на вимогу учителя ОСОБА_14 та в його присутності ОСОБА_15 відразу видалила зазначене відео, тому не викладала і фізично не могла викласти це відео в мережу Інтернет. При цьому ОСОБА_1 та керівництво школи приховали від учнів 5-Б класу та їх батьків інформацію про те, що в школі навчається дитина з особливими освітніми потребами, яким є  ОСОБА_10 , що в подальшому призвело до виникнення 12.05.2017 зазначеної ситуації в школі, із-за якої ОСОБА_3 терпіла приниження та образи від батьків ОСОБА_2 , які звинуватили її в поганому вихованні дочки, яка нібито змусилаТарасенка ОСОБА_11 знімати штани та нижню білизну, сміялася з нього та знімала це на відео, ображали ОСОБА_3 та її дочку непристойними, образливими словами в присутності малолітніх. Отримавши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з батьків ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 3 млн грн, у ОСОБА_3 стався нервовий стрес, від якого її шкіра покрилася плямами, в зв`язку з чим їй довелось звертатися до лікувальних закладів, де їй було поставлено діагноз: алергічний дерматит. У ОСОБА_3 прийшлося частину коштів, які для неї є суттєвими, витратити на своє лікування, яке до цього часу триває. ОСОБА_1 спричинила шкоду здоров`ю ОСОБА_3 , яка виразилася в принесенні погроз на її адресу, приниженні та образах її та малолітніх дітей. 

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не доведено, що діями відповідачів та їх дітей позивачу  ОСОБА_1 та її малолітньому сину ОСОБА_16 у ОСОБА_11 заподіяно шкоду. Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3  не доведено належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів їй завдана шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні такої шкоди, не зазначено з яких міркувань ОСОБА_3 виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В апеляційній скарзі адвокат Авілова О.М.,  яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,  просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, в іншій частині залишити без змін. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.Суд першої інстанції, дослідивши чеки, квитанції та медичну документацію не надав цим доказам належної оцінки. Судом зроблено неоднозначні висновки, оскільки факт наявності інциденту в школі на уроці фізкультури встановлений, проте причини, умови і наслідки цього суд не вбачає, як не вбачає і спричинення моральної шкоди.Відсутність спеціальних знань щодо розвитку дітей-аутистів та неприйняття доводів позивача призвело до винесення оскаржуваного рішення.Суд припускає, що теперішній стан ОСОБА_2  ніяк не пов`язаний з подіями, які сталися 12.05.2017 року, проте не наводить свого судження щодо стану дитини після 12.05.2017 року, як не дає належної оцінки ї допитаним фахівцям, які зазначили суду про погіршення стану його здоров`я та істотного погіршення здібностей дитини після інциденту в школі.Висновки суду про відсутність доказів причинно-наслідкового зв`язку інциденту, який трапився із наслідками хвороби є підтвердженням поверхневого розгляду справи, без належної уваги до проблеми, з якою ОСОБА_1 звернулась до суду.        

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5 просять змінити рішення Київського районного суду м. Харкові від 11.12.2019 задовольнивши зустрічні позовні вимоги. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,_які діють в інтересах себе та іхньої доньки ОСОБА_5 , є незаконним та необгрунтованим, винесеним з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Вважає, що враховуючиположення частини 2 статті 1178 ЦК України належним відповідачем у цій справі є Харківська загальноосвітня школа № 165, оскільки до виникнення інциденту з ОСОБА_17 призвели допущені навчальним закладом правопорушення. В Харківській загальноосвітній школі № 165 не забезпечено відповідних умов та належним чином не організовано інклюзивне навчання для дітей з особливими освітніми потребами. Судом не надано оцінки законності прийнятого керівництвом рішення про зарахування до школи ОСОБА_2 , який є дитиною з особливими освітніми потребами, без отримання медичного висновку про його здоров`я, без отримання висновку психолого-медико-педагогічної консультації для зарахування дитини з особливими освітніми потребами до інклюзивного класу та створення необхідних умов для навчання. Керівництвом навчального закладу не проведена службова перевірка, не притягнуто виннихосіб до відповідальності, не були вжиті будь-які дії, спрямовані на недопущення в навчальному закладі таких випадків.

ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7  у відзиві на апеляційну скаргу адвоката Авілова О.М.,  яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановлені під час розгляду справи. Позивач не зазначає у чому полягає протиправність дій ОСОБА_7 , не доводить його вини у вчиненні будь-яких протиправних дій. Надані позивачем документи не свідчать про наявнісь причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_7 та психологічними розладами ОСОБА_2 .

Харківська загальноосвітня школа №165 Харківської міської ради Харківської області у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що керівництво навчального закладу не може в одноосібному порядку приймати рішення про зарахування дитини з особливими освітніми потребами в клас з інклюзивним навчанням за відсутності заяви батьків такої дитини. Школа 165 не отримує в передбаченому законом порядку достатні кошти, які є необхідними для забезпечення належної матеріально-технічної та навчально-методичної бази, а тому створення і функціонування класів з інклюзивним навчанням, які будуть належним чином забезпечені видається неможливим. Психолого-медико-педагогічні консультації здійснюються за зверненням батьків та з обов`язковою їх присутністю. Харківська загальноосвітня школа № 165 за зустрічною позовною заявою є неналежним відповідачем, оскільки зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача, а школа є третьою особою за первісним позовом.

Адвокат Авілова О.М.,  яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5  просить залишити без задоволення їхню апеляційну скаргу. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду при вирішенні зустрічного позову та не грунтуються на встановлених обставинах справи та наявних в матеріалах доказах. Вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підтверджені належними доказами. Зміна судового рішення в частині зустрічного позову не передбачена ч. 4 ст. 376 ЦПК України. 

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 165 Харківської міської ради Харківської області та навчається у школі з першого класу.

З першого до третього класу для ОСОБА_2 було організовано навчання за індивідуальними навчальними планами. Для учня були розроблені індивідуальні розклади уроків. 

З 4-го класу ОСОБА_10 навчається за звичайними програмами разом з усіма учнями.
В період навчального 2016/2017 року ОСОБА_2 навчався у 4 -А класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 165 Харківської міської ради Харківської області.
12.05.2017 малолітній ОСОБА_2 перебував на заняттях у школі.

12.05.2017 у Харківській загальноосвітньій школи № 165 проходив урок фізичної культури у спортивному залі, розташованому в навчальному закладі, для учнів 4-А класу під керівництвом вчителя фізичної культури ОСОБА_18 та учнів 5-Б класу під керівництвом другого вчителя фізичної культури ОСОБА_14 . 

В суді першої інстанції в судовому засіданні за клопотанням сторін були допитані учні 5-Б класу: ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , вчителі фізичної культури ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , класний керівник 4-А класу ОСОБА_20 , заступник директора школи ОСОБА_21 .

З наданих ними пояснень встановлено, що під час уроку фізкультури ОСОБА_10 самостійно, без будь-яких примушень та насильства зняв штани та нижню білизну. ОСОБА_22 та ОСОБА_5 в цей час знімали все, що відбувалось на мобільні телефони, та після зауважень вчителя фізкультури ОСОБА_14 видалили це відео з мобільних телефонів і воно до мережі Інтернет не потрапило.

12.05.2017 класним керівником 5-Б класу ОСОБА_14 відразу після випадку, що трапився, була проведена бесіда з учнями про недопустимість такої поведінки; класним керівником ОСОБА_20 була проведена бесіда з учнями 4-А класу; відбулась бесіда між позивачем ОСОБА_1 , мамою ОСОБА_11 , вчителем фізичної культури, класним керівником 5-Б класу та заступником директора з навчально-виховної роботи, під час якої ОСОБА_14 та ОСОБА_21 принесли вибачення за ситуацію, що виникла. 

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частинами третьою та четвертою зазначеної норми визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій сумі чи іншій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Сам по собі факт наявності шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За   шкоду,   заподіяну   неповнолітнім,   який  не  досяг п`ятнадцяти років, несуть  відповідальність перед  потерпілим  його  батьки  (усиновителі),   опікуни,   а   у відповідних випадках - учбові, виховні або лікувальні  заклади. Батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, 
заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; учбові, виховні і лікувальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім в час знаходження його під їх наглядом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та зустрічних позовних вимог.

Твердження позивача за первісним позовом про те, що судом не надано належної оцінки поданим позивачем доказам, є безпідставним, оскільки позивачем не надано доказів заподіяння відповідачами майнової і моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги адвоката Авілової О.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про те, що висновками суду першої інстанції дозволено булінг серед дітей є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів насильства, пов`язаного з дією на психіку ОСОБА_2 , висловлення йому образ або погроз, переслідування, залякування, що безпосередньо спричинили емоційну нестабільність у ОСОБА_2 . 

Посилаючись на знущання та ганебну поведінку  ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 позивач зазначала, що вони сміялися та створили відеозапис на телефон, який було одразу видалено.

Позивачем не надано доказів причинно наслідкового зв`язку між діями відповідачів, що мали місце 12 травня 2017 року та психологічними розладами ОСОБА_2 , внаслідок якого в нього погіршився стан здоров`я.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5 про відсутність забезпечення умов для навчання дітей з особливими освітніми потребами не можуть бути підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з першого до третього класу для ОСОБА_2 було організовано навчання за індивідуальними навчальними планами. Для учня були розроблені індивідуальні розклади уроків. Відсутність висновку психолого-медико-педагогічної консультації для зарахування дитини з особливими освітніми потребами до інклюзивного класу та створення необхідних умов для навчання здійснюється за зверненнями батьків такої дитини. 

Судом не встановлено достовірних (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), та достатніх (які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування) доказів безпосередніх активних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , спрямованих на заподіяння ОСОБА_23 шкоди та їх протиправного характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374, ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги адвоката Авілової Олени Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , які діють в інтересах малолітньої   ОСОБА_5  – залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2019 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                         О.В. Маміна

                                                                       О.Ю. Тичкова

Повний текст складено 11 вересня 2020 року