ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7561/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року 
у справі №160/7561/19 
за позовом   ОСОБА_1  
до  начальника Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області  Шульги Анатолія Вікторовича   
про визнання бездіяльності протиправним,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області  Шульги Анатолія Вікторовича, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича, яка виявилася у порушені механізму, порядку, шаблону розгляду заяви позивача від 27.02.19 р. вх.С-15 згідно порядку ст.18, 19 ЗУ “Про звернення громадян”, ч. 1, 2, 8 ст.11 Закону України "Про державну службу";
захистити його інтереси пов`язані з правом на захист, зазначивши окремим пунктом закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушено начальником Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульгою Анатолієм Вікторовичем згідно ст.249 КАС України;
визнати протиправною бездіяльність начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича, яка виявилася у не прийнятті після розгляду заяви від 27.02.2019 р. вх.С-15 нормативно-правового акту на підставі ст.7, 18, 19 Закону України “Про звернення громадян”;
захистити його права на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту начальником Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульгою Анатолієм Вікторовичем, заява від 27.02.2019 р. вх.С-15 вважається належно не розглянутою. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено,  адміністративний позов ОСОБА_1  залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 адміністративний повернуто позивачу у зв`язку з тим, що недоліки, зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 про залишення адміністративного позову без руху, позивачем в повному обсязі не усунуто.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 07.10.2019, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно  до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Статтею 160 КАС України встановлені вимоги до позовної заяви; відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема,  зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч.9 ст.160  КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 768,40 грн.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 направлена позивачу засобами поштового зв`язку, отримана ним 20.09.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.7). 
30.09.2020, згідно відбитку штемпелю на поштовому конверті,   ОСОБА_1 подана  заява про відкриття провадження, в якій, серед іншого, останній повторно порушив питання про звільнення його від сплати судового збору, до якої долучив довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради №8749 від 17.09.2019 про отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи ОСОБА_2 , 1939 р.н.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 12.08.2019 та не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.  
Вимоги до змісту та форми позовної заяви містяться в статті 160 КАС України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Виходячи з встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що викладені у вищезазначеній ухвалі суду першої інстанції недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 , які позивачу необхідно усунути, з огляду на положення ст. 160 КАС України, є обов`язковими елементами адміністративного позову.
Також судом першої інстанції вірно встановлено відсутність належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача як підстави для звільнення його від сплати судового збору.
За приписами ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема,  якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В спірному випадку суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 17.09.2019 не може бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи за весь попередній рік, так як відображає лише інформацію про отримання позивачем щомісячної компенсаційної виплати. Доказів того, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану позивачем суду не надано.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд зобов`язаний самостійно витребувати при необхідності відомості щодо матеріального стану позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такого обов`язку на суд, у разі вирішення питання про звільнення особи від сплати судового збору, Законом не покладено.
У такому випадку позивач повинен самостійно надати до суду переконливі докази, які свідчать про неможливість сплати ним судового збору і лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, позивач повинен про це зазначити у позові, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.
З огляду на викладене, встановивши, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального стану та відсутності достатніх коштів для сплати судового збору, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач не усунув зазначені судом першої інстанції в ухвалі від 12.08.2019 недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повертаючи адміністративний позов,  діяв обґрунтовано, у відповідності до наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України. 
Також апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення адміністративного позову не позбавляє його права на повторне подання позову до суду в порядку, визначеному законом.
Зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно застосовано норми права, передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі №160/7561/19 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко