ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/121/20 Справа № 200/26809/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року 
по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Конкорд-Фінанс», третя особа: Дніпропетровська міська рада про вирішення переддоговірного спору, -

ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2015 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Конкорд-Фінанс», третя особа: Дніпропетровська міська рада про вирішення переддоговірного спору.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Конкорд-Фінанс», третя особа: Дніпропетровська міська рада про вирішення переддоговірного спору - відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
У відзиві ПрАТ «Конкорд-Фінанс» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим. 
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що за адресою вул. Героїв Сталінграда, 1 у м.Дніпропетровську розташований гуртожиток, власником якого є Приватне акціонерне товариство «Конкорд-Фінанс».
ОСОБА_1 з сім`єю мешкає в кімнатах АДРЕСА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначеного гуртожитку.
Також, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2005 року у справі № 2-4408/05 визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 право проживання в кімнатах №№ НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
В грудні 2015 року ПрАТ «Конкорд-Фінанс» надав ОСОБА_1 проект договору найму житлового приміщення, з умовами якого вона не погодилась, в зв`язку з чим звернулась до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.
Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення між сторонами договору, який би порушував права та законні інтереси ОСОБА_1 .
В свою чергу, проект договору, який наданий позивачу для ознайомлення, сам по собі не породжує жодних прав та обов`язків та не призводить до негативних наслідків.
Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що позивач продовжує мешкати у зазначеному гуртожитку, тобто користується майном, яке є власністю відповідача, та іншими послугами, які надає відповідач з метою утримання гуртожитку. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту права, та взагалі не доведено в судовому засіданні, що його право на момент звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді є порушеним.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги норми Закону України “Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку”, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно ст. 1 цього закону (в редакції на момент виникнення правовідносин) було встановлено, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).
Як вбачається з матеріалів справи до статутного капіталу ПрАТ “Конкорд-Фінанс” не включена частина будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
В приватизації частини будівлі гуртожитку, ПрАТ “Конкорд — Фінанс” участі не приймало, а набуло права власності на це майно за договором купівлі-продажу.
Отже, дія Закону України “Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку” не розповсюджується на гуртожиток, який належить ПрАТ “Конкорд — Фінанс” на праві приватної власності.
Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича