Ухвала
Іменем України 
23 липня 2020 року
м. Київ
справа № 646/8190/15-к
провадження № 51- 8909 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5  на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 7 липня 2020 року касаційна скарга представника ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 повернута на підставі п.1 ч.3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), оскільки нею не усунуто в повному обсязі недоліки касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 , яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2020 року. 
20 липня 2020 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , у якій нею порушено питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень з тих же самих підстав, що і в первинній скарзі, просить змінити ухвали Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року, відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк за сукупністю злочинів та вироків, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1 млн 303 тис. 139 грн, зарахувати строк відбування покарання без застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 .
Водночас, представник ОСОБА_5  заявила  клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, просить поновити строк,  не зазначивши поважних причин пропуску цього строку. 
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів, дії, в тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій – юридично нікчемними.
20 липня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання та повторна касаційна скаргапредставника ОСОБА_5 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 25 червня 2020 року.
У клопотанні представник ОСОБА_5  просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, однак не зазначила жодних поважних причин його пропуску, тому на думку Суду не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку касаційного оскарження.
Посилання скаржниці на те, що нею пропущено строк через повернення їй судом касаційної інстанції первинної касаційної скарги не є переконливими та на думку Суду, цей факт не може бути визнано безумовною поважною причиною пропуску  строку на касаційне оскарження. 
Крім того, із наявних у Суді матеріалів за скаргою убачається, що з дня постановлення ухвали апеляційного суду минув досить тривалий час, потерпілим ОСОБА_4 вже подавалась касаційна скарга на судові рішення у травні 2020 року, тобто у строк на касаційне оскарження, яка, разом із скаргою представника, йому була повернута ухвалою Верховного Суду  від 7 липня 2020 року, у зв`язку з тим, що представником ОСОБА_5 не було в повному обсязі усунуто недоліки  касаційної скарги потерпілого, зазначені в ухвалі касаційного суду від 21 травня 2020 року. Отже, як учасник даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_4 використовуючи своє право на касаційне оскарження судових рішень, первинну касаційну скаргу подав в межах передбаченого законом трьохмісячного строку.
Інших причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні представником ОСОБА_5 не наведено.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
З урахуванням наведеного, касаційна скарга представника ОСОБА_5 підлягає поверненню.
Керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та ухвал Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року.
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та ухвал Харківського апеляційного суду від 25 березня 2020 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                  ОСОБА_3